13 
ještě příčný pár úzkých, stejných lístků b. Všech šest těchto lístků tvoří jakýsi 
kalichovitý obal, v němž teprv na útlé stopečce sedí mnoholistý pupenec, který 
se záhy od kališního obalu odděluje, takže většinu pobočních rozmnožovacích 
pupenů jmenované horské plavuně najdem bez pupence vnitřního. 
v 
Ze tak často rozmnožovací pupeny u Lycopodium Selago se tvoří, lze si 
snad vyložiti tím, že asi z výtrusů velmi nesnadno vznikají plodná prothallia. 
Místo nich vykonávají funkci rozmnožovací popsané pupence, které jsou v tom 
ohledu také praktičnější, neboť beze všeho vývoje hned mohou vyrůstati v ho¬ 
tovou rostlinku novou. 
Dle starého náhledu měl býti list obalný obr. 3—4. a listem lodyžným 
podpůrným, který se ale pošinul na pupen sám. Ovšem v mediáně list ten 
stojí, ale podpůrným být nemůže, neboť jest protistojným k listu d a náleží 
tedy jako tento k ose pupenu, dále jest postaven v páru, který teprv po páru 
listů c následuje. Pak vyskýtají se i případy, kde místo páru listů c stojí 
přeslen ze tří stejných lístků (obr. 5.), z nichž jeden pak padne do mediány c. 
Při tom ale ostatní následují jak obyčejně, tedy i list a , který domněle má 
být podpůrným lodyžním, jehož místo ale zaujímá již list e. 
Podobné rozmnožovací pupeny jako předešlý druh tvoří rašelinné a ryb- 
✓ 
ničné Lycopodutm inundatum. Život rostliny této jest i jinak velmi zajímavým. 
Kdežto jiné druhy našich plavuní stále dorůstají a vytrvávají, odumírá tělo 
Lycopodium inundatum a každým příštím rokem dle určitých pravidel se ob¬ 
novuje. Letošní zelená rostlina (obr. 2. tab. II.) skládá se z kolmé osy plodní d , 
často (aspoň po většině případů) z druhé osy plodní e a z vidlicovité větve f /, k 
sterilní, která se vodorovně plazí po zemi. Pozoruhodno jest, že osy d , c, k 
vidlí se od sebe v rovině kolmé ku substrátu, kdežto větve f i vidlí se k pře¬ 
dešlé rovině kolmo, totiž v rovině substrátu. Nesprávné jest udání v knihách, 
dle kterého Lycopodiiun inundatum větví se monopodialně. Větve f i jsou 
přec zřetelné dichotomické vidlice vývinem i stavem dospělým, jaké si jen 
mysliti možno, větev k jest dichotomickou vidlicí vzhledem ku větvi e a větev c 
vzhledem ku větvi d. 
Letos sterilní větve f i založí na zimu na konci svém hrubými hustými 
listy obalené odpočívající pupeny, z kterých na jaře vyžene kolmá plodní větev 
podobná větvi d a na to druhou větev c zrodí vodorovně atd. jako v přede¬ 
šlém roce. Při tom loňská rostlina uhnije a zvolna zmizí, jakž naznačeno na 
částech d\ e\ f . 
Podle toho zrodí tedy jedno individuum vegetativným způsobem vždy 
nová dvě individua pro příští rok. Tím ovšem bylo by o potomstvo druhu 
tohoto velmi špatně postaráno, a proto příroda nadala plavuň tuto ještě jinou 
schopností se rozmnožovati. 
To děje se pomocí malinkých pupenců (obr. 3., 4. tab. II.), jež poprvé 
popsal Bruchmann. Tyto pupence objevují se jen- na sterilních vidlicích, ale 
dosti nepravidelně a neurčitě, sotva kde po dvou na obou stranách, jak Bruch- 
mann tvrdí. Tvoří se co postranní osní zplodiny mezi listy, beze vší orientace 
k ose a listům. Mají tudíž v každém ohledu týž význam jako rozmnožovací 
823 
