9 
v 
Ze tento názor a výklad jest správný, toho důkaz podám ještě před¬ 
vedením obr. 16., 17. a 18. Zatím jen ještě slušno poukázati k jisté nápadné, 
a jak uvidíme, i závažná okolnosti. Pruh střední, mezi oběma vyrostlinami 
a jich kornoutky ležící, jest totiž velmi tenký, bláno vitý, prosvítavý a velmi 
bledý, v pletivu svém chudý listovou zelení, a též postranní pruhy od něho 
vybíhající k chobotům, tvořeným od zprohýbané exkrescence, tutéž po¬ 
vahu mají. 
Budiž tuto opět připomenuta abnormální varieta bezu černého, zejména 
ty formy jejích lístků, z nichž jedna vyobrazena v obr. 1. Choboty, jimiž v obr. 
tom vniká rub listový od kraje hořeního mezi výkrojky této čepele, jsou po¬ 
dobně tenké, blánovité a chudé na chlorofyll. Tvořeny jsou ohrnutými, obšitými 
a v jednu membránu spojenými neb jako srostlými kraji dvou laloků čepele 
listové. Magnus, 1 ) jenž si jinde všimnul takovýchto blánovitých spojovacích 
pruhů, přirovnal je k plovacím blanám vodních ptáků, nazvav je »schwimm- 
hautartige Verbindungslamellen «. 
Na abnormálních listech naší Phloxe spojuje takováto blána obě poloviny 
listu, pokud sahají jejich exkrescence, tak jako spojuje podobná blána na obr. 1. 
z bezu černého dva úkrojky listové, čímž se toliko potvrzuje svrchu vyslovený 
názor, dle něhož listy s vyrostlinami požebernými ze dvou, sice v jedno spo¬ 
jených, čepelí se skládají aneb ve dvě takovéto poloviční čepele vniterně jsou 
rozděleny. 
Nyní můžeme rozdíly a shodu mezi obšitými listy bezovými a mezi listy 
s výrostky požeberními ještě určitěji vytknouti. U bezu jsou normální kraje 
listu na lícní stranu ohrnuty a »obšity«, místy mezi dvěma úkrojky spojeny 
v blánu spojovací; na listech z rodu Phlox vytvořila si každá polovina listu 
na středním nervu zvláštním výrostkem nový okraj, rovněž k lícní straně 
ohrnutý a »přišitý«, a mezi oběma polovinami též takovou spojovací blánu. 
U bezu zasahují choboty spojovací blanou vyplněné od hořeního kraje listu 
mezi laloky dolů do čepele, v rodu Phlox chobot mezi oběma polovinami, 
jenž jest rovněž tvořen spojovací blanou, táhne se od řapíka vzhůru mezi 
oběma vyrostlinami do čepele listové. 
Upravení listu v obr. 14. spočívá na témže základě jako na obr. 15., 
jenže jsou obě exkrescence velmi do šířky vyvinuty, tak že čepel hlavní až 
do polou výšky její zcela zakrývají; obě tato křídla končí mimo to nahoře 
řasnatým záhybem a výše nalézá se po každé straně ještě zvláštní malý, lastu- 
rovitě vydutý výrostek. Konečný záhyb levého křídla obrací se nahoře zpět 
a sbíhá nějaký kus dolů podle středního nervu listového; podobně se chová 
také hoření lalůček osaměle z té strany čepele vyrostlý. Křídlo pravé nejhořeji 
končí směrem vzhůru jdoucím; isolovaný lalůček nad ním vyniká půlkruhem, 
jsa na straně dolů obrácené, rub ukazující vydutý. Ty dva oddělené hoření 
výrostky jsou jako útržky od obou křídel se oddělivší, přece však k nim ná¬ 
ležející. Mezera mezi lalůčkem odděleným a křídlem levé strany jest jenom 
širší, totiž podle středního nervu povytáhlý chobot mezi oběma; na pravé pak 
') Sitzungsberichte des botan. s Vereines d. Prov. Brandenburg 1880. S. 100 atd. 
841 
