10 
straně jest přetržena souvislost mezi hořením koncem křídla oné strany a mezi 
pravým krajem isolovaného lalůčku, jehož líc a rub jest tak situován, že by 
líc jeho přecházel do líce křídla pravého a jeho rub do rubu křídla. Pozorný 
pohled na výkres, na němž líc jest veskrze temněji stíněn a rub světleji vy¬ 
značen, objasní, co zde praveno, lépe než veškerý popis. 
Také na listu obr. 14. nalézal se mezi oběma vy rostlinami mázdřitý pruh 
čili blána spojovací, a z něho po každé straně vycházející (ve výkresu nazna¬ 
čený) krátký postranní blánovitý pruh, kterýmž totiž křídla výrostková k čepeli 
hlavní jsou ještě přirostlá neb přišitá. Tento pruh tvoří na každé straně listu 
jaksi přihrádku, dělící dolení až ke zpodu sahající tašku od menší tašky hořejší. 
Není v tom vlastně nic zvláštního; neboť také na listu obr. 15. jest každá 
exkrescence nad basální tašticí chobotem k čepeli hlavní přirostlá, tak že i zde 
chobot ten malou hořejší taštičku, však pro úzkosť exkrescencí velmi otevřenou 
obmezuje. 
Jako lístky abnormální variety bezové, tak i listy abnormálního Phloxe 
ukazovaly častěji zakrnění čepele, v tom se jevící, že na místě celistvé čepele 
byly se vyvinuly toliko malé, částečné čepelky s povrchem lícním, v právo 
a v levo na stažené, žebrovité, bezlícné střední části sedící. Obr. 16. a 17. 
představují takovéto listy ze strany hořejší. V obr. 16. sedí v právo delší, 
na zpodu taškovitě uzavřená, nahoře do špičky listu vybíhající čepelka, která 
se patrně rovná téměř celé pravé polovici čepele v obr. 15. i s příslušnou 
exkrescenční lamellou, ježto však v obr. 16. až do špice listu se táhne 
a celý levý okraj částečné čepelky té tvoří. Levá polovice listu jest rozdělena 
ve dvě značně od sebe vzdálené, též tašticovité neb mískovité čepelky, o nichž 
platí totéž, co o čepelce pravé strany pověděno, jedině s tím rozdílem, že pro- 
hlubený jejich líc kolkolem uzavřen jest, ježto ani hoření z obou čepelek ne- 
vybíhá až do špice celého listu. Všecky tři čepelky obráceny jsou rubem 
svým vně položeným proti sobě i k žebru střednímu. 
V obr. 17. zachovala se z čepele pouze nejhořejší, do špičky vybíhající 
část jako zvláštní, a sice plochá, pouze nad zpodkem, a to při středním nervu 
trochu vtisklá, podlouhlo-kopinatá čepelka, doleji jest opět žebrovitě neb řa- 
píkovitě stažena, toliko na levé straně nesouc opět vydutou místičkovitou 
čepelku. 
Ty dva posléze předložené listy podávají opětný jasný důkaz, že jest 
každá exkrescence integrující součástkou té polovice listové anebo části té 
polovice, ze které vznikla; neboť v místičkovitých čepelkách, které vždy po 
straně žebra, levé neb pravé, sedí a vznikají, spojena jest vždy exkrescence 
požeberní s příslušnou polovinou neb částí té poloviny čepelní v jeden celek. 
K vůli úplně jasnému porozumění srovnejme ještě list žebrovitý, oddělené 
čepelky s patřičnou lícní stranou nesoucí, od Phloxe s listem žebrovitě vy¬ 
vinutým a pouze malé oddělené lícní partie nesoucím od bezu černého, na př. 
v obr. 10 b. U bezu ony partie lícem obdařené, t. j. částečné čepelky, leží 
v řadě nad sebou na prostředku hoření strany listu, r.esp. lístku, po¬ 
něvadž tam oba kraje lístku proti sobě jsou ohrnuty, tvoříce tak okraj jednot¬ 
livých malých částečných čepelek, které povstávají tím, že na hořením i dolením 
842 
