12 
lícní strany listu po obou stranách širokého středního nervu, jsou často četně 
nad sebou vyvinuty a mají podobu malých, jak hlavní list sám, síťovitě žil¬ 
natých lístků. Rozumí se, že dle zákona exkrescencí mají líc svůj na straně 
k líci své rodné poloviny listové, svůj rub ku žebru obrácený. Jak obrazec 
ukazuje, sbíhají jednou, a to dolejší svou polovinou podle středního nervu 
hlouběji dolů a krajem té poloviny jsou otočeny k nervu střednímu, někdy 
(jak na výrostku pravém) opět ku kraji listu ohrnuty. Tyto výrostky tedy 
s kraji listu nijak nesouvisí, jako výrostky obr. 19. a jako hoření lalůčky 
exkrescenční na obr. 14., z nichž na levo postavený ve své inserci velmi se 
podobá inserci vyrostlin zelných obr. 25., které však mají hoření konec v dosti 
velký, zaokrouhlený, lupenovitý ušet vyvinutý. Dle výše odůvodněného názoru 
požeberních exkrescencí jsou to úkrojky, vyrostlé z mediány na místě nedě¬ 
leného, nového, požeberního okraje, jenž jest podobně rozdělen, tak jako i hlavní 
čepel kapustová častěji bývá v laloky (ve výkresu na pravé straně) rozeklána. 
Ukaž požeberních výrostků, na listech vegetativných pouze jako abnormita 
se vyskytující, jest typický a normální pro listy prašníkové, jak jsem to před 
léty vyložil v PRiNGSHEiMOvých Jahrbúcher z r. 1877. Prašníky v plátky pře¬ 
měněné anebo zlupenatělé a zazelenalé ukazují zcela podobné tvary, jako listy 
Phloxe v obr. 14., 15. a 19. Prašník krytosemenných rostlin má z pravidla 
4 podélná pouzdra, po dvou v jedné théce (pytlíčku). Pozorují-li se přeměny 
prašníka při zlupenatění neb zplátkovatění jeho, vychází na jevo, že jsou théky 
tolik co poloviny listu čtyrkřídlého; pouzdra rovnají se čtyřem křídlům, z nichž 
dvě hoření jsou křídla výrostková, dvě krajní neb dolení pak se rovnají polo¬ 
vinám čepele hlavní. 
Abych ukázal, že zlupenatělé tvary prašníka v tvarozpytném smyslu úplně 
se shodují s jistými vegetativními, vyrostliny nesoucími listy, položil jsem 
na tab. II. v obr. 20., 21., 22. tři takové přeměny prašníka třemdavy (Dictamnus 
albus\ vzaté z mého pojednání v citovaném sborníku PRiNGSHEiMově. Obr. 22. 
jest tyčinka ještě méně přeměněná, prašník od nitky tu zřejměji oddělen. 
Na místě čtyř pouzder jsou zde vyvinuta 4 křídla listovitá, jemně vroubkovaná, 
dvě širší krajní a dvě užší hoření (neboť prašný list hledí svou hoření plochou 
v 
na pozorovatele). Ze jsou křídla tato skutečně přeměnou pouzder, viděti ještě 
i z toho, že na hořením konci, kde se ve špičce listu sbíhají, mají posud za¬ 
chovanou povahu a ráz antheroidní, jako pouzdra normální. 
A nyní porovnejme tento čtyrkřídíý list prašný s Ústy Phloxe obr. 14. 
a 15. Shledáme morfologickou shodu úplnou: neboť exkrescenční lamelly praš¬ 
níka pojí se na zpodu s kraji čepele hlavní a tvoří dvě postranní tašky, 
zrovna tak jako na listech Phloxe. Na obr. 21. jest prašný list dokonale zlupe- 
natělý, jeho lamelly výrostkové sahají hluboko ke zpodu celého listu, kdež se 
opět spojují s kraji čepele hlavní. Konečně v obr. 20. pojí se obě lamelly dole 
mezi sebou na středním žebře, zrovna tak jako na vedle stojícím listu Phlox ovém 
v obr. 19. 
Dále bylo by lze porovnati list Phloxe v obr. 14. s plátkovitě přemě¬ 
něnou tyčinkou kamelie, kterou jsem též v PRiNGSHEiMových Jahrbúcher 1. c. 
844 
