16 
genetickou. Mezi zákony fylogenetického vývoje rostlinstva, které geniální 
Nageli j ) nejprve vystihnul, jest jedním z nejznamenitějších zákon zvegeta- 
tivnění buněk a celých ústrojů rozplozovacích. Není zde na místě, o zají¬ 
mavém předmětu tom se šířiti, stane se tak na jiném místě. Ale aspoň tolik 
připomenouti třeba, že celá cévnatá rostlina od kořenů až do výtrusů neb 
semen jakožto druhá generace antithetická rovná se plodu mechovému (sporo- 
gónu). Cévnatá rostlina se všemi svými údy vegetativními i rozplozovacími 
musela se vyvinouti ze sporogónu mechového, jednak jeho rozvětvením, jednak 
zvegetativněním výtrusorodného pletiva a celých výtrusnic. Sympodium stopek 
oněch výtrusnic vyvinulo se v stonek; výtrusnice samy, postranní na sympodiu, 
stavše se vegetativními ústroji, vyvinuly se v listy a po dalším rozvětvení 
v části listové. Proto také výtrusnice cévnatých rostlin, prašní pouzdra a jádro 
vaječné fanerogamů původně vždy na listech se nalézají. Kdyby ústroje roz- 
plozovací, totiž výtrusnice a již sporogón mechů, nebyly schopny přeměniti se 
v části vegetativní, nebylo by nikdy povstati mohlo oddělení rostlin cévnatých 
tajnosnubných a pak veliké oddělení jevnosnubných. A tuto možnost zvege- 
tativněti mají výtrusnice a jich pozdnější přeměny, jako pouzdra pylová, podnes; 
ovšem že se to stává jen v případech abnormálních. Tentýž pochod zvegeta- 
tivnění, jenž nyní v malé míře v abnormitách se pozoruje, stal se v pradávné 
minulosti ve velkém zcela normálně velkolepou zákonitostí a opakuje se i nyní 
neustále, jestliže místo samých výtrusnic rostlina cévnatá vyvinuje stonky a listy. 
Jestliže však se rozplozovací ústroje, sporangie, vaky pylové i vajíčka 
zvegetativněním přeměniti mohou v ústroje vegetativní, v části listu, na němž 
sedí (o čemž svědčí abnormity i fylogenetické úvahy), tedy nejsou od těchto 
částí morfologicky rozdílný, nýbrž toliko fysiologicky. Ježto pak ze čtyř pouzder 
pylových zvegetativněním vyvinují se čtyři křídla, z nichž dvě jsou původní 
polovice, dvě pak exkrescence zlupenatělého listu pylového, tedy i ona pylová 
pouzdra mají morfologický význam těchto křídel. 
Odpor fysiologických botaniků proti srovnávání prašníka se čtyrkřídlým 
listem vegetativním byl kromě mylným náhledem, že ústroje rozplozovací 
od údů vegetativních, totiž listových, morfologicky jsou rozdílný, jak se zdá, 
způsoben též nedorozuměním, které u nich vzniklo označením prašníka jakožto 
metamorfovaného čtyrkřídlého listu. Onino odpůrci tomu podkládali nepochybně 
ten význam, jakoby měla býti tyčinka ve smyslu fylogenetickém přeměněna 
z původnějšího tvaru čtyrkřídlého listu vegetativního neb lupenovitého. To by 
ovšem byl názor chybný, proto že sporangie cévnatých rostlin fylogeneticky 
nepovstaly, jak právě jsem vyložil, přeměnou vegetativních údů, nýbrž naopak 
tyto vznikly vegetativní přeměnou (zvegetativněním) z původnějších sporangií. 
Tudíž také prašník se svými čtyřmi pouzdry pylovými jest fylogeneticky pů¬ 
vodnější * 2 ) nežli čtyrkřídlý list vegetativní, ve který se onen v abnormitě pře¬ 
měniti může. Ale právě proto, že se zvegetativněním v takový list zvrátiti 
') Mechanisch-physiologische Theorie der Abstammungslehre 1884. 
2 ) Původem svým se odnáší k fertilní, nikoliv lupenovité čepelce na listu v rodu 
Ophioglossum, o čemž nížeji. 
848 
