e 
nejsou sice brachyblasty, ale krátké postranní větve s omezeným vzrůstem 
jako by zpeřené listy. A tyto vynikají z úžlabí šupin. Prodlužování děje se 
jen na hlavních větvích. U naší české byliny Polygonatum vcrticillatum nalé¬ 
záme opět velmi často na místě zakrnělého vrcholu hlavní osy lodyžní termi- 
nálně postavený list. A snad, kdyby se dále v řádu liliovitých pátralo, nalezlo 
by se v tom směru více dokladů. 
Podle tohoto výkladu byly by domnělé phyllokladie rodu Danae pra¬ 
vými listy. Ke zvrácení náhledu toho, jak již řečeno, nemáme zde vlastně 
žádných důvodů, leda analogii ku příbuzným rodům Ruscus, Semele , Myrsi- 
phyllum a Asparagus. 
Pokusme se, nedaly-li by se i u těchto rodů phyllokladie převésti na 
tvar pravých listů. Mám za to, že tu přísně nutno rozeznávati rod Asparagus 
a na druhé straně Ruscus a Semele. O rodu Myrsiphyllum nemohu sám 
úsudku si utvořiti, nemaje čerstvého kvetoucího materiálu po ruce; a údaje 
v tom ohledu u autorů jsou velmi kusé. Ponechávám jej tudíž stranou. 
Svazečky vijanové jehlicovitých lístků rodu Asparagus jsou nade vši po¬ 
chybnost svazečky os, neboť často místo centrálního bývá větev a některé 
z nich končí vyvinutým neb zakrslým květem. Tytéž vijany květné, celé, jak 
jsou, máme nyní v úžlabí bractey na phyllokladiu rodu Ruscus. Mysleme si, 
že odstraníme zelené phyllokladium i bracteu a že vynikají z úžlabí blanité 
šupiny na větvi, máme zde pak totéž jako u chřestu. U rodu Ruscus jest 
tudíž o zelené ploché phyllokladium a na něm sedící bracteu více než u rodu 
Asparagus a v tom proto spočívá jich podstatný rozdíl. Kdybychom měli 
považovati phyllokladium rodu Ruscus za rovné střední jehlici neb větvi chřestu, 
musily by kvítky pak seděti ve dvou vijanech po obou jeho stranách — pak 
by poměry obou těch rodů byly stejné. U rodu Myrsiphyllum prý tomu tak 
skutečně jest. 
Srovnejme nyní květenství rodu Danae s rodem Ruscus a Asparagus. 
U rodu Ruscus jsou kvítky sestaveny do vijanu, u rodu Danae (viz obr. 5.) 
tvoří ale konečný hrozen. Kladodium k) není v žádném poměru ke hroznu 
tomu, neboť vzhledem k ose hroznu o) vyniká postranně z úžlabí své bractey. 
Stopečky kvítků jsou článkovité výše nad prostředkem a dole opřeny bracteou. 
K listenu a') (obr. 6.) stojí ještě za stopečkou menší listenec k) adossirován 
k ose o). Květenství toto nedá se nijak v souhlas uvésti ani s květenstvím 
rodu Ruscus ani Asparagus. Jediná srovnalost byla by asi následující: Pova- 
žujeme-li jeden kvítek Danae za aequivalentní prvnímu kvítku ve vijanu rodu 
Ruscus a přimyslíme-li si, že nese v právo a v levo listenec, za nímž stojí nový 
kvítek a tento podobně — tož bychom měli opět vijan aequivalentní vijanu 
rodu Ruscus. Pak by tedy každý kvítek Danae odpovídal ochuzelému (až na 
jeden květ) vijanu rodu Ruscus. Pak ale máme i další shodu nápadnou. 
Bractea a) na obr. 7. odpovídá bractee Danae obr. 6., « r ), kvítek první 7., a) 
odpovídá kvítku o') a kladodium 7., k) odpovídá listenci 6., k). Listenec 7., e) 
dle toho na kvítku 0. schází, ale možno si jej mysliti za druhý vstřícný, ale 
zakrnělý obr. (>., b). Tuto doplnění není tak protimyslné, neboť z jednoděložných 
obyčejně v tomto postavení předběžné listence se vyskytují. 
866 
