4 
Shodujíc se však v konkrétních případech do všech podrobností s vý¬ 
sledky experimentálnými, nepodala theorie tato posud dostatečného vysvětlení 
nápadné té okolnosti, ze intensivně\ samočinné reakce lučebné z pravidla teplo 
vybavují. 
Z nauky o entropii nevyplývá, zdali se při reakci teplo vybavuje či zaba- 
vuje, a dlužno tedy najisto očekávati, že počet samočinných lučebných reakcí 
exothermických bude roven počtu reakcí endothermických; ze zkušenosti však 
víme, že samočinné reakce teplo vybavující jsou daleko pravděpodobnější. Shle¬ 
dáváme tudíž důsledky druhé věty mechanické theorie tepla v případě tom 
v nepochybném, sporu s výsledky experimentálnými, a musíme hledati důvody 
pro převahu reakcí exothermických na poli jiném. 
Pan prof. Ostwald ovšem příležitostně vysvětluje větší pravděpodobnost 
reakcí energii vybavujících okolností, že vybavené teplo entropii okolí zvětšuje, 
a tím reakci umožňuje. ') Důvod ten platí však jen za tou podmínkou, když 
vnitřní energii, vybavenou reakcí, předem již považujeme za energii z větší 
části volnou; to skutečně odpovídá z pravidla faktickým poměrům, ale ne¬ 
může je objasniti. Nikdo posud netvrdil, že i nelučebné reakce musí být pře¬ 
vahou exothermické; mezi reakcemi nepochybně lučebnými a reakcemi tak 
zvanými fysikálnými (o jichž vlastní povaze posud jsou spory), jako jsou 
změny skupenství, rozpouštění a podobné, není rozdílu takového, z něhož by 
se dalo dovoditi, že energie lučebná musí býti volně proměnlivou. Pustíme-li 
však z mysli náhled, že vnitřní energie lučebnými reakcemi se jevící bývá vždy 
energií volnou, pak odpadá i důsledek že reakce lučebné z pravidla teplo vy- 
bavovati musí. Látka, jež teplo vydává, snižuje svou entropii, okolí, jež je při¬ 
jímá, ji zvyšuje a obě změny entropie se skoro ruší. Výslední změna závisí 
pak jen na smčru spádu temperatury, což se na samočinných reakcích lu¬ 
čebných neosvědčuje. Z toho plyne, že při reakcích těch nepřechází teplo 
s látky na látku, ale že mění se energie působivčjsí v tepelnou. Proč ale vnitřní 
energie při reakcích lučebných se vybavující bývá energií volnou, odtud ne- 
vy svítá. 
Obecný náhled o věci té tlumočí pan prof. Horstmann, * 2 ) pravě, že lu¬ 
čebné síly, mezi atomy působící, vždy snaží se způsobiti reakce exothermické, 
kdežto reakce endothermické jsou výsledkem protivného působení tepla Sou¬ 
visí náhled ten zajisté s představou, že atomy působí na sebe silami přitažli¬ 
vými, proti nimž účinkuje živá síla atomů a molekul. 
Jsem přesvědčen, že pan prof. Horstmann sám náhled ten nesdílí, ale 
rovněž z nauky o entropii došel k důsledku, že reakce exothermické nejsou 
pravděpodobnější, než reakce endothermické; vždyť on byl prvním, jemuž poda¬ 
řilo se luštiti lučebné problémy pomocí druhé věty mech. theorie tepla. V učeb¬ 
nici ovšem musil čtenáře své seznámiti s obecným o věci té názorem, zvláště 
když náhled ten dobře vyhovuje lučebné praxi. Ale upozorňuji, jak úzce srostla 
představa o vybavení energie s představou samočinné lučebné reakce, když 
') Ostwald, Allg. Chemie II., str. 388. 
2 ) Theoret. Chemie 1885, pag. 576. 
874 
