6 
konec listu ještě v úplný čtyřpouzdrý prašník vyvinut, a toliko část nitková 
na způsob plátku vytvořena. Toho způsobu jest prašný list obr. 3., při němž 
zároveň obě strany nestejně jsou vyvinuty, pravá strana vychází v mohutný, 
vzpřímený, červeně barvený ušet, jenž vyrostl v prodlouženém směru dolejší 
části listu a odklonil prašník, jenž jest vlastně na listu konečný, dle zákona 
fytostatického do postranní polohy; kdežto levá strana jest mnohem méně 
rozšířena a mnohem menším, níže stojícím lalůčkem neb zoubkem, asi jako 
v obr. 2. opatřena. Patrně vyrostl veliký pravý ušet na místě podobného zoubku 
v obr. 2., ana celá pravá strana plátkovitě a zvětšeně se vyvinula. Podobný 
jest také prašný list obr. 4., leč pravý ušet mnohem menší a prašník po¬ 
měrně mnohem mohutnější, proto také zřetelněji konečný; obě mediánní 
pouzdra prašná, dole spojená, sbíhají po nitkové části nížeji, nežli pouzdra 
postranní. Na jiných plátkovitých tyčinkách toho druhu byl časem širší plát- 
kovitý lalok sám zase ve dva laloky rozeklán. 
Prašné listy obr. 1.—4. poučují nás zcela určitě o tom, kterak u příbuz¬ 
ných liliovitých, na př. Allium séct. Porum, Ornithogalum séct. Myogalum 
tyčinkám s nitkami trojklanými rozuměti třeba. V nejedněch morfblogických 
spisech (na př. v EiCHLER-ových Blúthendiagramme) považují se postranní zuby 
anebo nitkovité přívěsky těchto nitek za útvary palistové, ale neprávem, neboť 
jak z plátkovitých tyčinek tulipánových zřejmo, jedná se tu pouze o trojklanou 
čepel, bez řapíku a bez palistů. Nitka normální tyčinky jest toliko velice sta_ 
žená dolejší část čepele, jak plátkovitě přeměny u tulipánu i jiných rostlin 
svědčí, nesmí se nikoliv všeobecně s řapíkem porovnávat, což se častěji stává 
toliko dle povrchní podobnosti, ale bez ohledu na fyllomorfosu v abnormitách 
jak tuto se jevící. O palistech tedy nemůže býti mluveno a bylo by s po¬ 
divením, kde by se ve květu liliovité rostliny vzaly palisty, které ani zeleným 
lupenům vegetativním netoliko u liliovitých, ale vůbec u všech jednoděložných 
(vyjma jazýčky trav a stipulae intravaginales) nepříslušejí. 
3. Prašníky neúplné, polovičné na listu prašném zcela plátkovitém. 
(Obr. 5.—8.) 
Tyčinky dokonaleji plátkovitě přeměněné rovnají se obyčejným lístkům 
okvětním dle barvy i konsistence; na zpodu a kolem prašných pouzder jsou 
žluté, ostatně tmavočervené. Prašní pouzdra na nich obyčejně již nesáhají až 
ku konci plátkovitého listu, jehož obě strany bývají tím způsobem nestejně 
vyvinuty, že při jednom kraji nalézáme pouzdra prašná, kdežto druhá sterilní 
polovice zcela plátkovitý tvar ukazuje. Tyčinka v obr. 5. má ještě velkou 
podobnost s onou na obr. 3., avšak pravé krajní pouzdro tu chybí, toliko 
v 
tři pouzdra, obě prostřední a levé krajní, jsou vyvinuta. Špička prašníka, ač již 
mohutným lalokem po pravé straně poněkud na stranu pošinuta, přece ještě 
jest znatelná jako terminální část celého listu. V obr. 6.—8. však již prašník, 
jenž jest pouze poloviční, nabyl zcela polohy postranní, jelikož obě pouzdra 
jeho ponenáhlu do pravého plátkovitého laloku přecházejí, jenž zároveň ko¬ 
nečnou část listu představuje. Z porovnání celé řady od obr. 1. do obr. 8. 
886 
