10 
nimi odchylkami. Placenta na jedné a pouzdra prašná na druhé straně činívají 
často největší díl těchto obojakých listů; mezi nimi nalézá se pak dosti úzká 
žlábkovitá část střední (obr. 19.—22.). Někdy však jest tento prostředek po- 
rozšířen, třebas nikoliv plátkovité, nýbrž nažloutle zelenavé, přitlouštlé pod¬ 
staty ; tu pak semenice a pouzdra prašná pouze menší krajní části celého listu 
představují (obr. 18.). Také částečné plátkovité vyvinutí se jest možné, a sice 
ponejvíce na straně karpellové, ve kterémž případě hořejší podbliznový díl té 
strany bývá semenonosný, dolejší díl však plátkovitý a dosti velkým postranním 
lalokem pod placentou opatřený (obr. 17., 23 ). 
Jedinkráte namanul se mi list, jehož pylorodná polovina byla zcela plát- 
kovitá; rozumí se, že tehdy scházelo pouzdro krajní a prašníkový tvar obme¬ 
zoval se toliko na střední pouzdro pylové (obr. 24.). 
Dle uvedených znaků roztřídím sexuální listy této kategorie ve tři skupiny. 
1. Listy sexuální nikoliv plátkovité. 
(Obr. 18.—22.) 
Listy v obr. 19.—22. vyobrazené mají jednu stranu zcela po způsobu 
plodolistů (jako v obr. 33. a 34.) vyvinutu, nesouce řadu vajíček na lištně 
semeničné, která od tupého tlustého kraje vzdálena táhne se poblíže žlabovitě 
prohlubené části mediánní. Druhá antheroidní polovina se dvěma pouzdry 
prašnými, z nichž mediánní pouzdro často jen krátké jest, totiž jen na zpodu 
prašníkové části vyvinuto (obr. 20., 21., 22.), obmezuje mediánní úžlabinu 
vnitřním krajem těchto pouzder s druhé strany. 
Co nejvíce na těchto listech překvapuje, jest ta okolnost, že v polovině 
karpelloidní semenice vajíčkonosná leží na hoření ploše listu, vzdálena od kraje 
jeho a s tímto nijak nesouvislá, což platí rovněž tak o obou semenicích pouhých 
plodolistů (jako v obr. 33. a 34.). Kdybychom neznali jiných poučných forem 
abnormálních, musili bychom z toho soudit, že vajíčka u tulipánu z hoření strany, 
ne však z kraje plodolistů vyrůstající jsou exkrescence z líce plodolistového, ne 
však ůkrojky z kraje pocházející, což by odporovalo zkušenosti jinak nabyté. 
Kdekoli totiž na placentě buď nástěnné neb na centrálním úhlu jednotlivých 
pouzder se nacházející dvě řady vajíček vznikají, rovnají se dle všeobecného pra¬ 
vidla úkrojkům kraje plodolistového, placenty pak srostlým pokrajním částem 
plodolistů. To dokazují nade vši pochybnost ve mnohých případech pozorované 
zlupenatělé proměny takových plodolistů, na nichž vajíčka ve všech možných 
přechodech do skutečných úkrojků rozeklaného listu přecházejí. Dle téhož 
pravidla, ač-li i zde platnost má, měly by též u tulipánu a vůbec u všech 
Liliovitých vajíčka býti tvořena ůkrojky plodolistovými, kteréž by tudíž na 
samém kraji plodolistů v abnormitách volně vyvinutého nacházeti se měly. 
Zatím však ve tvarech obr. 19.—22., 33. a 34. skutečnost tomuto předpokládání 
neodpovídá. Nicméně bude možno ukázati, že jest odpor ten jen zdánlivý, 
poněvadž pravý, skutečný kraj plodolistů přece v placentě se nalézá. 
Prašníková strana řečených listů jest dílem beze stopy vajíček (obr. 19. 
a 20.); dílem sedí vajíčka mimo placentu též na vnitřním kraji krátkého 
890 
