18 
děložných zhusta a v nejpěknějších přechodních tvarech bývá pozorována. 
Také inverse krajů listových u Dvouděložných v abnormitách se spatřuje; 1 ) 
lístky z vajíček povstalé obracejí pak lícní stranu svou proti líci plodolistu, 
což z ohrnutí a »přišití* okraje samo sebou následuje. V pokročilejší vege¬ 
tativní přeměně není kraj plodolistu více invertován, úkrojky vajíčkové tu vy¬ 
cházejí od kraje normálního, postranního, jako na obyčejném listu rozeklaném. 
U tulipánu však vajíčka a jich přeměny jen potud na placentě se nacházejí, 
pokud jest invertována; jakmile v metamorfose plátkovité normální postranní 
kraje zas se objeví, zmizela vajíčka úplně, t. j. nedošlo ani k jich založení a 
pozdějšímu přetvoření na krajích těchto. 
V morfologii normální jedná se však netoliko o karpelly abnormálně volné 
a isolované, nýbrž o způsob jich vyvinutí a srostnutí v celém semenníku. Tu 
třeba porovnati celý semenník normální (obr. 38. A) a jeho plodolisty s formou 
plodolistů volných (obr. 33.). Semenník tulipánu jest zevnitř trojboký a troj- 
hranný, nese na konci tři přisedlé, ze dvou ploských, k sobě přiléhajících laloků 
se skládající blizny. Třem hranám odpovídají uvnitř tři pouzdra (obr. 38. B na 
průřezu); v každém pouzdře dvě řady vajíček na úhlu vnitřním. Přihrádky tři 
mezi pouzdry jsou tlusté, nejsou však, aspoň v mladém semenníku, ve středu 
dokonale srostlé; jsouť mezi nimi tři jemné skuliny, od středu ke třem 
pouzdrům paprskovitě se rozbíhající. Tečkované čáry prostředkem každé při¬ 
hrádky naznačují místa, kde tři plodolisty, z nichž každý jedno pouzdro v sobě 
chová, vespolek jsou srostlé. Porovnejme nyní průřez jednoho takovéhoto 
plodolistu semenníkového v obr. 38. B s průřezem plodolistu volného v obr. 38. C. 
Rozdíl obou průřezů plodolistových záleží jedině v tom, že plodolist v semen¬ 
níku jest na průřezu ještě užší, za to tlustší, hlouběji vydutý, a že fírana 
placentální y jest ostřejší. Srostnutí dvou sousedních plodolistů děje se celou 
širší plochou, ležící mezi hranou lomnou x a placentou y. Srostnutí plodolistů 
otevřených a ploštějších v abnormálních květech (obr. 36., 37.) není tudíž tak 
dokonalé, poněvadž tam toliko na lomných hranách x se děje. 
Poznání morfologické skladby semenníka umožňuje se toliko poznáním ab¬ 
normálních volných forem plodolistů a jich srovnáním mezi sebou i s normálním 
stavem semenníkovým. Ohledání vývoje málo tu spomáhá. Již to, že semenník 
složen jest ze tří listů, vespolek srostlých, ukazují nejjistěji abnormity; při vý¬ 
voji objeví se sice tři počátky listů, avšak pod těmito zdvíhá se potom celistvý 
uzavřený vak a na vnitřní jeho stěně tři lištny neb žebra, jakožto počátky 
v 
přihrádek. Ze v tomto vaku jsou srostlé části těchže plodolistů obsaženy, jichž 
počátky nejprve se objevily, že ve přihrádkách srostlé jsou inversní okraje těch 
plodolistů, jejichž pravý kraj jest tam, kde vajíčka vznikají, a že tyto jsou 
úkrojky plodolistu: to všecko pouze abnormity učí, vývojezpyt o tom všem 
nic nepraví. Vývojezpyt spíše všelijaké bludné názory vykojil, jako když tvrdil 
Payer, že jsou přihrádky osní části lůžkové, anebo Schleiden dokonce, že 
celý semenník Liliovitých rostlin jest částí stonkovou (»Stengelpistill«). Teprva 
abnormity rozptýlily a vyvrátily podobné »fantasie«. 
‘j Na př. u Trifolium refiens, Aquilegia vulgaris. 
898 
