4 ^ ( o ) S 
helt upfyldta med Malkar: deraf har man in¬ 
billat fig, atdelTc Flugor ha fåttifjelfvaKolma- 
Iken fin uprinnelfe; men fanningen ar, at Ma- 
fkarne kommit af ågg, nedlagde af Flugor i 
Kolmalkens kropp, lopa et tjenligt Itålle för 
deiTe Malkars foda. Likaledes hånger det 
ihop med alla Infeder, hvilkas fodfel år tiL 
ikrifyen forrutneller, efter man ej gifvit fig 
tid at utröna lanningen. IN^an kan le hvad 
Herr Réaumur har Ikrifvit öfver detta ämne 
i företalet til Andra Tornen af fina Memoires 
fur les In feöles. Man kan ock jämföra Re¬ 
di , SWAMMERDAM Och LEEUWENHOeK, fom 
gjordt mer ån tilråckeliga förlo k, at kullkafta 
läran om Infeders ovilR och tvetydiga fort¬ 
plantning. Vi vele Ikynda til den fanfärdiga 
och beftändiga, utan til at uppehålla ofs vid 
den, Ibm Er handgripeligen fallk. Tillåggora 
allenaft, at förrutneilcn ej annat gör, ån bidra¬ 
ger til åtlkilliga Malkars föda; man kan ock 
läja, atMafkartil en del förorfaka förrutnelfe. 
Infeöter i allmänhet åro antingen ågg-al- 
fter {ovipard) eller lif-alfter {yivipara), det 
är, de föröka fig antingen med äggs värpan¬ 
de, eller med det de föda lefvande ungar.Ägg- 
alftren åro llere, ån lif-alftren. 
Förän Honorne kunna värpa fruktfamma 
ägg, behöfva de umgänge med Hannarna: de 
(bm frän födflen derifrän utellutas lägga vål 
ågg från fig innan de dö, åtminftone några bland 
dem, men lådane ägg åro ofruktfamme, eme¬ 
dan 
