# c ö ) # 5 
lie lagga en ftor hop agg, och at deraf blifva 
tingar. Malkar, lom man finner på lof och 
blan af tråd och plantor uti de lä kallade Gall- 
åplen, hafva icke at tillkrifva blad-faften fin 
fodiel, Ibm många trodt och kanlke ånnu 
tro. Det år fullkomligen bevift, at vifiaFlu^ 
gor alllra de Maikar, fom upfoda fig i defmå 
uphogningarnapa bladen: atacfié Flugor hafva 
i iVanien likfom en nafvare, hvarmed de bära 
fmåhål i tråd eller blad, at der lågga fina ågg: at 
kring agget blir likfom en högd eller kula, 
hvaruti den födde Malken år ii^jiten til defs 
han får vingar. Malkar, lom finnas inuti frukt, 
fyntes der vara uprundne.til defs man hittade 
på de Flugor eller Fjårillar, fom veta utvålja de 
l^åda frukter, til at anförtro dem fina ,ågg. Så 
år det med alla de Malkar, Ibmfkada vår Span- 
hiäl: man har ment dem födas af kornen, då 
de likvål ej annat göra ån upffåtadem^ och 
verkeligeli alllras af Flågmalkar, Fjårillar el¬ 
ler af Torndyfvels-arter, fådanc, fom de Ijelf- 
Va blifva genom förvandling. Man har tånkt, 
at Inleder, fom ftåndigt uppehålla fig pä fto- 
ra djur, dem de liiga, fkulle födas af deras 
dunfter och IVett: jag har hört åtfkilliga låja, 
at man kunde frambringa Loppor af läg-fpän 
och ur me; men läkra anmärkningar hafva be¬ 
vift , at Löfs och Låppor aldrig på annat lått 
förökas, än genom parning och ågg. Man har 
fett Flugor til ftort antal fara ur Kolmafkars 
kroppar: man har fett andra af delfa Infeötef 
A z helt 
