Mine Herrar! 
en åran, at tvånne gånger genom 
Edert val hafva blifvic hedrad 
med Prasfidii forande i detta vittra 
Samhålle, iåtter mig i en oåndelig 
forbindelfe; men derjemte i be- 
kyramerlämma tankar, at jag ej nog kunnat 
bidraga til Edra beromlip affigter. Viljan 
har varit god; men formi%an har deremot in¬ 
galunda fvarat; Jag troftarmiglikvåldervid, at 
Eder billighet ej mer af hvar och en kråfver, 
ån lå mycket han förmår; men fom det låmfta 
Bi kan tjena fm Bi-ftock, få bor ockla hvar 
och en efter fit åmne, det må vara aldrig la 
måtteligt, med all omhet gora fit bålla til 
Kongl. Academiens tjenft. For min, del dri¬ 
ftar jag i dag, Mine Herrar, for Eder ned¬ 
lägga et ftycke af mit ringa forråd, och, ef- 
A ter 
