/ 
-<§.40 &>~ 
donitahi, hogy a kolónia, miután a parázson keresztül gázolt, kibékült 
sorsával, s jelenleg oly irigylendő helyzetben van. 
Az igaz, hogy P . .. er Gyurinak még ma sincs semmie (puszta föld¬ 
jét kivéve), de mit törődik ő azzal, ha körülte mindenki boldog és meg¬ 
elégedett; azon öntudat keblében, hogy boldogságát mindenki neki kö¬ 
szönheti, annyi megelégedettségnek ö az alapítója. 
Ilyen ember volt nekem mindég az ideálom, s kimondhatatlanul 
Örülök , hogy P.. . er Gyuriban sohasem csalatkoztam , de mindég az ön¬ 
zést gyűlölő s utáló férfias jellemnek tartottam. Épen U_y családját 
gyógyitgatta Gyurka, a mint V. . ga Feri tél közepén nejével ide megér¬ 
kezett 5 Ő mint egykori torontáli alispán, igen természetes, hogy nem igen 
szokott oly élethez, mint minőbe itt bele lépett, noha erős akarat és fér¬ 
fias türelem meg volt benne, úgy nejében is minden , mit egy angyal jó¬ 
sága, művelt és lelkes nőtől józan ésszel várni lehet, de ki volt még ké¬ 
pes a természet romboló karjai ellen küzdeni? A hideg, nélkülözés, szél, 
egy szóval az elemi viszontagságok már az első napokban ágyba terí¬ 
tették őket. A kétségbeesés rémitő sirvölgyére P... er Gyuri terjesztő 
ki mentő karjait; öt hat, sokszor tizenkét beteg, tehetetlen, félénk, vagy 
tunya egyénnel főzött, mosott, fűtött stb. a mellett építtette a házat; egy 
szóval oly physicai erőt felül múló tevékenységet fejtett ki, s oly annyira 
lehetővé tette a lehetetlenségnek látszót is, hogy betegei felüdültek, hozzá 
szoktak sorsukhoz, a beérkezett tavasz virágait már kibékülve mosolyog¬ 
ták meg; s jelenleg tökéletesen meg vágynak elégedve helyzetükkel. 
Mind a mellett azt mondják V ... áék : ez csak addig tart még P... er 
náluk és velük lessz ; mert mihelyt ő elmegy akárhová s akármi ok miatt, 
ők is eladják mindenüket, s ott hagyják Iowát. Ettől fél Gyuri, mert 
látja, hogy boldogok V ... áék ; (s láthatja hogy mégis érdemlik , hogy 
azok legyenek) s inkább azon áldozatot hozta, hogy maga rab legyen, 
megfogadta, hogy V... áékkal fog élni, s meghalni, ha a sors úgy akarja. 
V.. ga, mint mondám már, egy szilárdlelkli, talpig becsületes férfi, szere- 
tetre méltó férj, ember szerető, s áldozatra kész barát. 
Neje szerető no, sorsával mindég megelégszik , mert nem csak mi¬ 
veit, de lehet mondani, tudós nő, minőt keveset láttam még ez életben. 
S hozzájuk P ... er még tökéletes jelképe a férfias becsületességnek, elle¬ 
het képzelni, hogy ők jól megférnek s egyiittlétük tartós leend. _ 
Először nem sok ideig voltam itt, mert különösen M.széket 
akartam látni, de onnét a váratlan események, miket utóbb előfogok so¬ 
rolni , elszólitván , hamar ismét ide jöttem , s azon időt, melyet még itt 
akarok tölteni, itt fogom tölteni Uj-Aradon , V... áéknál. Mert a helyet 
