-«a£) 60 
vány, a mint a sík prairien a teremtés ezen két legfrisebb és legneme¬ 
sebb négylábúja élet s halálért versenyez futásban. 
Egyiknek az élete forog koczkán, másiknak a büszkesége feléleszt¬ 
ve az entliuziasmus azon magas fokára, mely a nemes állatokat oly an¬ 
nyira jellemzi. 
Valóban szép, midőn mindketten egész erejöket, mivel az Isten 
őket felruházá, felhasználják s túlfeszítik, s midőn a végtelen sík¬ 
ságon egymásután suhanva úsznak a levegőben, (mert lábaikat lehe¬ 
tetlen látni a gyorsaság miatt). Ekkép ismét négy szarvast fogtunk, két 
antilopot hajtottunk, de siker nélkül. 
Elkpatak. Délnyugoti Kanzáa. 
Június 30-án, 1856. 
Kedves anyám ! 
Junins 10-én az elnök által kiküldött két mérő osztály csatlako¬ 
zott ismét hozzánk, az egyik Mac Grilnes főnöksége alatt helyünket fog¬ 
lalta el, s mi a délvonalra rendeltettünk a komancsok (comanches) terü¬ 
letét recognoscírozni, s a Canadian folyó mellék folyóit és patakjait fel¬ 
mérni. Az újon érkezett második osztály pedig köztünk és az elsőuj osz¬ 
tály közt foglalt állást, leginkább azért, hogy köztünk az összeköttetést 
fentartsa. 
Junius 12-én elindultunk új állomásunkat elfoglalandók, 12 tár- 
szekérrel, s 65 málhás öszvérrel, hátas lovainkat ide nem számítva. A 
szekerek mingegyikében 8 ökör volt fogva, s mindegyikére 4500 font 
teher volt rakva. 
A távolság, mely előttünk volt, 130 mértföld, melyeket, 30 mért¬ 
földet számítva egy-egy napra, 5 nap alatt lehetett volna beutazni. De 
utazásunk sokkal tovább tartott, mert a számtalan vízmosás, patak s ne¬ 
hány folyón keresztül, elébb kelőt kelle keresni, vagy — fejszék, csáká¬ 
nyok stb. segedelmével — csinálni, hogy tovább haladni lehessen, mi 
mindég tetemes időbe kerül. Néha nincs kilátás tűzifát találhatni, s 
ha épen oly helyen van a karaván, hol főzni lehet, megállapodik, noha 
ezen hely gyakran csak 5—6 mértföldre van az előbbi tanyához. 
