-<á?) 65 (§>~ 
állapodtam meg, hogy a mint a sors magával hozza, vagy mint baráto¬ 
kat, vagy ha kell, mint ellenségeket fogadom őket; szokásos előre szá¬ 
mított rendelkezésem alapján. Rendes sátorozási módom, ha helyet talál¬ 
hatok, (mi rendesen történni is szokott), hogy ott hol a patak vagy folyó 
kanyarodik, a félkörben telepedem. A sátorok és szerek bezárják a fél¬ 
kört a viz egyik felétől a másikig, elég helyet hagyván az expeditiónak. 
így rendesen elölről és két oldalról védve vagyunk a viz által, hátul pedig 
a sátorok és zekerek oltalmaznak rögtöni támadás ellen. 
Mihelyt tanyahelyre érkezem, a szekerek kifogatnak, s a lovak le- 
nyergeltetnek, minden barom kihaj tátik legelni a kocsisok felügyelete 
alatt, kik tetőtől talpig fegyverben vágynak, s a barmokat őrzik oly 
közel a tanyához, a mint csak lehetséges. A napi utazást közönségesen 
reggel 3 órakor kezdjük meg, s 11—12 óra körül rendesen tanyát ütünk; 
ily rendelkezés mellett elég idejök van napnyugotig a barmoknak lege- 
lésre, mikor aztán a bezárt körbe hajtatnak, hol azután a lovak, és ösz¬ 
vérek hosszú pórázra czövekeltelnek, az ökrök pedig a szekerekhez lán- 
czoltatnak. Napnyugtakor őrök állíttatnak ki, a kik egész éjjel minden 
irányban a tanya körül czirkálnak, úgy hogy a barmok mindég szemeik 
előtt legyenek. 
Sokan azt képzelik, hogy az ökrök jobb szolgálatot tesznek, s jobb 
karban maradnak ily utazás alkalmával, ha reggel legelnek, mielőtt be¬ 
fogatnak ; ily rendelkezés aztán mulhatlan szükségessé tenné a rémséges 
hőségben utazást egész nap hosszanta. Az is állittatik, hogy az Ökrök csak 
bizonyos szakában legelnek a napnak, s többi részét alvás és nyugalomra 
használják, s ha ez meg nem engedtetik nekik, elsilányulnak. Én azon¬ 
ban tökéletesen ellenkező véleményben vagyok, mert hosszas tapasztalás 
után azt állíthatom, hogy az ökör bármely körülményhez alkalmazza 
magát, t. i. a szolgálati és nyugalmi órákat illetőleg. Ha szokva voltak 
bizonyos órákon át dolgozni és enni, s ezen rend egyszerre változtattatik 
meg, akkor igaz, hogy nehány napig nem igen használhatók , de csak ha¬ 
mar hozzá szoknak a változáshoz, s épen oly jól dolgoznak, s épen oly 
jó izüen esznek mint az előtt. Ez tény. 
Ha az ember korán indul, mint én teszem, a napi utazásnak vége 
szakad, mielőtt a nagy hőség kezdődik, mig (a mint már emlitém) ha a 
barmok útra indulás előtt legeltetnek, épen a nap kellő közepén át kell 
utazni, s a barmok, különösen az ökrök kimondhatatlanul szenvednek a 
hőség- bogarak- s kulláncsoktól, tehát igen természetes, hogy nem is 
maradhatnak oly jó karban, mint az én rendszerem mellett. 
5 
