-<£) 66 
A vidék, melyen jelenleg utazunk, nagyon magas hullámzó prairie, 
imitt amott czukorsiiveg alakú gránit kúpokkal, melyek oly hegyes tete- 
jüek, hogy teljes lehetetlenség, Őket megmászni. Többször megkísértet¬ 
tem, de miután orromat csaknem összezúztam egy lehömpölygés alkalmá¬ 
val, szándékommal, noha kedvetlenül felhagytam. A föld csaknem kizáró¬ 
lag szürke homok, s a növényzet silány kórók- és kaktuszokból áll, imitt 
amott törpe prairie tölgy bokrokkal csipkézve. 
A patak, melynek mentében utaztunk, mindenütt egyenközüleg fut 
a Vörös folyóhoz, (Red river), s kényelmes tanyát nyújt csaknem minde¬ 
nütt. A számtalan tanyahelyek és levagdalt döczökből ítélve azt követ¬ 
keztettem, hogy ezen patak kedvencz vadásztanyája lehet a Kiovay, 
vagy tán Komanche indiánoknak, kiket valószínűleg fel is lehetne találni 
itten azon időszakokban, midőn a bivalyok vándorolnak éjszakról délre, 
és viszont. Az indián nyomok, melyeket ma láttunk, dél felé vezettek, s 
család nélkül lévén, tolmácsunk igen egyszerűen azt következtette, hogy 
öszvérlopó csapatok voltak Mexikóba való utjokban. Sajnálom, hogy nem 
találkoztunk velük, mert meglehet lebeszélhettem volna őket szán¬ 
dékukról. Azonban látni fogják a mi nyomainkat, s ha barátságos szán¬ 
dékuk, kétség kívül felfognak bennünket keresni. Ha ezt nem teszik, úgy 
mindenesetre utánok küldök egy indiánt kitudakozni, hol tanyáznak, s 
mi szándékuk , noha ez sok bajjal jár, mert delaware indiánaim régtől 
ellenségeskedésben élvén velők , félnek a találkozástól; tolmácsom erő¬ 
sen állítja, hogy 3 vagy 4-től ugyan nem ijedne meg, de többel találkozni 
sem szeretne. Mondtam neki, ha csakugyan találkozik velők, hijja őket 
hozzám, minthogy beszélni valóm van velők, „ügy ám válaszolá, de fel¬ 
téve, hogy meg akarnak sütni nyúzni, akkor is meghozzam az izenetet? u 
Ugyan ezen delaware sokat tartózkodott a prairie indiánok közt, 
tökéletesen érti s beszélli tájnyelveiket, s midőn nyomokat lát, rögtön 
megmondja, mily nemzetséghez tartoznak, mennyi lóval, vagy öszvérrel 
utaztak, velük voltak-e nejeik és gyermekeik, hadi vagy vadász kirándu¬ 
láson voltak-e ? de még azt is (kevés óra kiilömbséggel) mikor haladtak 
el a nyomokon, azaz mikoriak a nyomok, és más számtalan apróságokat, 
melyek ily utazás alkalmával szerfeletti fontosságúak. 
Ezen tulajdon noha ösztönszerii, s az emberrel született tulajdon¬ 
nak látszik, még is kizárólag csak az amerikai indiánok sajátja, mert 
sohasem láttam még fehér embert, ki oly pontossággal képes lenne ítélni 
ily esetben. Például a mint ma az indián nyomokon áthaladtunk, az 
egyik delaware egy pillanatig a lábnyomokra tekintett, melyek egyiké¬ 
ből egy gazlevelet vett fel, s kijelenté: a nyomok kétnaposak, mig mi 
