-<§) 35 
• 
Most látom át, mily óriási tudomány a természettudomány, s meg¬ 
vallom csak azóta vagyok igazán vallásos, s e szerint ön magammal nyu¬ 
godt s megelégedett, miolta természet-búvár vagyok • mert minden állat, 
minden ásvány, s minden növény bámulással tölti el keblemet az isteni 
hatalom s tehetség iránt. 
Naszádom meglehetősen inogni kezd, a nap is hanyatlik, s nemso¬ 
kára leszáll az átláthatlan tengertükör mögött; a világitó toronyban is 
látom a mint a nők a tükröket tisztogatják s a lámpa béleket rendezik ; 
megyek azért a nap nyugtát bámulni, s pedig sietnem kell, mert különös 
az est a tropicus égalj alatt. 
Itt nincsen is tulajdonkép estve , mert mihelyt a nap felső félköre 
is elbújt, 10 perez múlva tökéletes korom setét éj van. E különös, de 
úgy van. 
Itt az esti szürkületet csak regényből ismerik, s hogy tropicus égalj 
alatt ne volna, sohasem hallottam , vagy olvastam, s pedig mégis úgy van. 
Igen bajos azért itten az éji és esti pilléket fogdosni, (pedig Iste¬ 
nem, mily sok és szép van!) mert ezek épen csak napnyugtakor röpdös- 
nek a virágokon, s ha az ember a száz és száz közül hármat négyet el¬ 
foghat és tűre szúrhat, nagy szerencse, mert 10 perez múlva, setét van. 
Az igaz, hogy a hold itt is világit, az az nekünk is; de jól tudjuk, 
nem mindég, s nem sokáig, a szerelmesek méltó örömére. A tolvajokéra 
mondanám, de hála a sorsnak, itt tolvajok nincsenek, hacsak bő értelem¬ 
ben a szeretőket nem czímezzük ezeknek ; mert hisz (a ki mint veszi) a 
szerelem is egy neme a tolvajlásnak. 
Meg kell vallanom, alig irigyeltem még emberek sorsát jobban, mint 
épen azokét ott azon boldog világitó toronyban; de meg is vágynak elé¬ 
gedve sorsukkal eléggé. 
Köröskörül az elláthatlan tengertükör terül, a merre csak szem lát 5 
szép ligetek énekes tarka madarakkal 5 vad és hal bőségben ; gyönyörű 
kert, kristály tiszta jó forrás viz a sziklában, csinos ház, jó zongora, gaz¬ 
dag könyvtár, s mindnyájan, kik ezt bírják és élvezik, példányai az an¬ 
gyal jóság, becsületesség-, barátság-, és vendég szeretetnek. 
Az igaz, hogy noha néha a parti városokba mennek a nők bevásá¬ 
rolni, s ily alkalommal nehány napig ott mulatnak, mégis sokszor rosz- 
szul eshetik nekik, hogy gyakran minden társaságot sokáig nélkülöznek. 
Ezt Ők kereken tagadják, de én hiszem, hogy mégis úgy van s ha másból 
nem, azon túlságos szívélyesség- s valóban oly testvéri ragaszkodás- és 
gyermekes örömből kell következtetnem, mit irányomban tanúsítottak s 
tanúsítanak. 
3* 
