-<§ 14 @>- 
törzs jelenlétében „mások rettentő példájára, s magának méltó bünteté¬ 
séld* (mint a magyar szedriák szokták stilizálni egykoron) fej e bőre 
lény u z ati k, s a felper esnek át adatik, „satis factio helyette 
— Ily eset azonban ritkán szokott előfordulni, mert mindenki tudja, mi 
vár reá: ha lop, rabol, öl, leányt lop, vagy rajta erőszakot követ el. 
Mi a nők öltözetét, vagyis az itteni divatot illeti, az nagyon egy¬ 
szerű; s még is mind a mellett festői és czifra. Fejőkön a haj gondosan 
fiirtbe van fonva, s kiilömbféle apró kagylókkal, papagály toliakkal ki- 
tiizdelve. Arczájuk mindegyikére egy gólya forma madár van pingálva 
rikító festékekkel; orruk kék festékkel van bemázolva. Nyakuk mezí¬ 
telen, de nehány füzér czifra kagyló gyöngy van rajta körül tekerve. 
Mellükön, és hátukon egy térdig érő — és fabélből készített szövet lóg 
le, elől hátul • oldalvást azonban nyitva van, — s ha kissé fű a szél, sza¬ 
naszét lebeg, mintha repülni akarnának. Ez alatt különben egészen me¬ 
zítelenek, úgy a térdtől egész a bokáig is, — a leányok épen még me¬ 
zítláb is. 
A nők azonban mokaszint viselnek, mi egy finomra dolgozott szar¬ 
vas bőr topány, gyönggyel gazdagon ki varr va, hogy a bőr alig látszik ; 
s bokától térdig fa béllel van felkötözve, mint a régi rómaiak czipői. Kül¬ 
lőmben mint haliám, télen a nők is szarvasbőr nadrágot viselnek, mit 
már nagyon szeretnék látni, mert eddig még valamennyit csak „pongyo¬ 
láid láttam. 
