—=§■ 71 
Jelenleg épen a terület határain vagyunk , mely a Kíowai indusok 
birtoka, s az éjszaki Arkanzás és Kanadiai folyó közt terül el, s 
igen valószínű, hogy ezen törzs nagy része itten telel, s megvagyok győ¬ 
ződve, fel is lehetne itt őket találni télen, mi kívánatos lenne, minthogy 
oly kevés bizonyosat tudni még a Kiowai indiánok felöl. 
Vad kimondhatatlan bőségben van itt mindenütt, vadászaink az 
egész expedítiót rendesen ellátják naponkint fris hússal, úgy hogy a ve¬ 
lünk hajtott 25 darab vágó marhából még egyetlen egyet sem használtam 
fel, s reményiem, nem is leend reá szükség. Ma például 11 szarvas és 2 
antilopé lövetett. Zöldségben azonban nagy hijányt szenvedünk, közel 4 
holnap olta embereink nem ettek egyebet ezen nemű tápból, mint néhány 
vad íoghagymát. A skorbut már nem egyszer kezdett mutatkozni köztünk, 
még az Elk pataknál, azért minden lehető előgondoskodást tettem a fé¬ 
lelmes betegség megelőzésére. A kevés aszalt almát és czitrom savanyt 
kivéve, semmi antiskorbuticus szerem sincs rendelkezésem alatt, így min¬ 
den alkalmat megragadok , haszonra fordítani mindent, mit csak a terü¬ 
let növényélete nyújt, melyen átvonulok. Meghagytam embereimnek, 
hogy minden félig meddig ehető zöldségből egyenek, a mennyit csak ehet¬ 
nek. A szőllő azonban és vad szilva hasmenést okozott, mely egészén fel¬ 
riasztott és orvosi tudományomból csaknem kiforgatott, végre ónsavany 
és mákonynyal tökéletesen elfojtottam, s jelenleg, egy pár esetet kivéve, 
már nincs is nyoma expedítiómban. Kedvesen lepett meg ezen kellemet¬ 
lenség közepette az, hogy ma nagy terület vad hagymát találtunk. Neki 
állitottam az egész legénységet, s mintegy 15 mázsát szedtek s szekerekre 
pakoltak belőle, mi, hiszem, jótétemény leend valamennyikünknek, hosz- 
szas út lévén előttünk. 
J u 1 i u s 15. Igen setét lévén , s a nehéz fellegek esővel fenyeget¬ 
vén , nem indultam meg napkelte előtt. Mind a mellett jó egy napi utat 
tettünk, nehéz és kemény homokon át; s dél után átkelvén az Arkanzás 
folyón, délnyugoti partján sátort vertünk. 
Napközben több apró patakokon keltünk át, melyek mindegyiké¬ 
ben bőven találtunk jó vizet; sok helyütt, hol facsoportok voltak , régi 
indián tanyák helyeit láttuk. Egy helyütt egy nagy területű nyárfa liget 
tűnt fel előttünk , mely csaknem egészen be volt kertelve száraz tüske 
kerítéssel, melyet hihetőleg az indiánok azért raktak, hogy lovaikat, s 
Öszvéreiket benne biztosítsák valami hadviselés alkalmával. A folyam¬ 
hoz érvén, úgy tapasztaltam, hogy tartalma tetemesen leapadt, utósó lá¬ 
togatásom óta, a víz folyása alig volt 20 rőfnyi széles . mindenütt tiszta; 
