73 
nagyobb csúcs tetejére egy vízmosásban a többi apró ágak forrásait is 
világosan láthattuk néhány mértföldre körülöttünk. 
A szélességi fok ezen ponton többszöri vizsgálatom s számításaim 
eredménye szerint 35° 35' a hosszúsági pedig 101° 55.' Ezen eredmény 
arra mutatott, hogy jelen állásom csak 25 m. f. távolságra van a Kana- 
dián, vagyis nagy Verdigris folyóhoz ; s mivel felette kiváncsi vágy ok 
tudni, hogy üt számításom öszve azokkal, miket 1851-ben tettünk a 
Kanadián folyón, elhatároztam, hogy 10 jól fegyverzett legénynyel a 
Canadiánt felkeresem, expeditióm többi tagjait hátra hagyva a barmok, 
élelelem, és podgyász őrzésére. Ezen terv által hiszem, hogy a déli Ar- 
kanzás forrásait összekötöm valamely bizonyos ponttal a Canadián fo¬ 
lyón ; s szerintem ezen tény igen fontos a geographiára, mert tettleges 
vizsgálaton fog alapulni, minek itten még egészen híjával vagyunk, an¬ 
nál is inkább, mert sok földképen a Canadián tévedésből, vagy hibás 
értesülésből Redriver azaz Vörös folyónak van jegyezve, pedig kétsé¬ 
get nem szenved, hogy mindegyike külön álló óriási folyó, s idővel mind¬ 
egyike fontos szerepet játszand a gőzhajózás történetében. 
Ma esti tanyánknál az utolsó folyóvizet értük el, mely az Arkanzas 
folyó ezen déli ágát táplálja, s közelében vagyunk az utolsó jelentékeny 
pataknak is, mely éjszakról folyik ezen ágba, csak 3 mértföldnyire lévén 
forrása hozzánk, hol egy kies nyárfa ligetből ömlik ki. Ugyan ezen li¬ 
getben egy magas nyárfa tövébe, mely elszigetelve a vízparton áll a 
többitől, egy palaczkot ástam el következő tartalmú irattal: „Julius 
16-án 1856-ik évben itt tanyázott egy kikutató expe- 
ditio Xántus János vezérlete alatt, állván Hammond 
Vilmos a segéd mérnök, Harling János, és Bürke Já¬ 
nos fő szekerészből, 22 vadász és szekerész szolgá¬ 
lata melett.“ (Természetesen az eredeti angol nyelven van). Ezen 
fa meg van keresztezve éjszaki és déli felén, keleti oldalán pedig egy 
simára faragott helyen e következőt véstem be: „Xántus János ki¬ 
kutató expeditója. Julius 16-án 1856.“ 
Ugyanezen estve egy történetes esemény nagy aggodalomba ejté 
egész tanyánkat. Harling Károly tudomásom nélkül elhagyta a tanyát, 
alkalmasint szokása szerint füvészni ment, s csak vacsorakor vettük 
észre távollétét. Mindenfelé sok fris indián nyomokat tapasztalván, ki 
mondhatatlan aggályba ejtett eltűnte, hogy netán valahol az indiánok ke¬ 
zei közé került. Rögtön kikiildtem a delaware indiánokat, hogy keressék, 
s rendeletet adtam, hogy a magukkal hozott mozsarat 10 percznyi idő¬ 
közökben durrantsák el; egyúttal készületet tettem, hogy magam is ne- 
