-"*<# 77 §>- 
czélhoz; mig végre a levegőben valami rögtöni változás elfátyolozza a 
tárgyakat, s más irányban más tárgyakat teremt, s a szomjas sikságon 
barangoló teljesen meggyőződik, hogy csak a fata morgana lizi vele 
játékát. 
Julius 21-én. Oda hagyva tegnapi tanyánkat, átkeltünk a pata¬ 
kon, s utunkat délfelé folytattuk mintegy 5. m. f. távolságra, mikor aztán 
egy magas liegygerinczre vonultunk fel, mely látszólag a választófal az 
éjszaki és közép Arkanzás közt, mert a gerinczrol mindkét folyam völ¬ 
gyeit nagy távolságra kisérheti a szem. Déltájban bevonultunk a gerincz 
déli lejtőjén, s a Sós folyó (Salt Fork) egyik patakján tanyát ütöttünk. 
A patak igen sebes esésű, rohanva tör keresztül a völgyszoroson, melyet 
elhagyva keleti irányt vesz, meddig csak a szem kisérni képes. Vize igen 
jó italu, minden sótól ment lévén. Keresztelendő a patakot, a három el¬ 
nökjelelt nevét tűztem ki az expeditió teljes személyzete szavazata alá, 
s csaknem általános szó többséggel C. John Fremont nevet kapott a pa¬ 
tak ; mi igen Ínyemre volt, mert nagyon természetesen semmit sem óhaj¬ 
tanék inkább, minthogy Fremont legyen a jövő elnök, ki személyes ba¬ 
rátom, s tán az egyetlen egy jelentékeny ember Amerikában, ki, mióta 
csak ezen kontinensen élek, velem személyes és levelezési öszvekötte- 
tésben volt minden körülmények közt. Sokszor vigasztalt, mikor balsors 
fenyegetett: kimondhatatlan megelégedésemre szolgál azért, hogy tiszte¬ 
letére, ha bár ily csekély, de még is örökös és maradandó emléket emel¬ 
tem. Geológiai tekintetben a gerincz ezen lejtője s az alatta elterülő 
völgy lényegesen külömbözik az éjszaki oldaltól, mert egészen elmállott 
durva, porhanyos homok kő rakványból áll, imitt amott kvarcz csillám¬ 
poros kövecs, és kigyókővel tarkázva. A szemünk előtt elterülő egész 
vidék hullámos, keresztül kasul szelve viz mosások s meredek szikla ha¬ 
sáboktól, melyeken szekereinkkel keresztül haladni természetesen nem 
juthatott eszünkbe. Azért utunk ugyan czifra kanyargásu volt, mindenütt 
a gerinczháton haladtunk, a hol csak lehetett, s noha nagy kerületeket 
tettünk, még is kárpótolt a körülmény, hogy szekereink baj nélkül halad¬ 
hattak a csak nem egyenes és köves hegytetőkön. 
Julius 22-én. Ma reggeli utunkban a Salt Fork egyik fő forrá¬ 
sára bukkantunk, s lefelé követve kanyargásait, nem sokára a ponthoz 
kisértük, hol az egyes források összefolynak. A torkolaton alul 60 rőf 
széles volt a Sós folyó ágya, de csak alig 4-et része volt vízzel boritva. 
A patak, vagyis Sós folyó ezen forrása a Llano Estacadó éjszaki lejtőjén 
tör elő, s mind hátul, mind oldalt magas meredek szikla falakkal kör¬ 
nyezteik. A szikla falakhoz nem messze keletre két magas csúcsú s 
