93 
tűk magunknak, hogy a középkor valamely rablófészke nyúlik fel előt¬ 
tünk mint korona a kúptetőn: Őrfalait, töréseit, kapuját, dobogóját s t. e. 
részeit véltük látni; azután megint úgy véltük, a jelenkor igényei szerint 
szabályosan épült vár áll előttünk a maga bástyáival, köröndjeivel, lu- 
nettei- és redanjaival, mintha csak Vauban varázsolta volna ide. Majd 
ismét úgy látszott, óriási szobrászmüvek, az arcz minden szeszétyes vo¬ 
násaival s roppant talapzatokon állva, mintha a mindenható s mindenal¬ 
kotó természet oda állitotta volna, hogy a szédítő magasságbul alá- és 
szétnézve mint nemtők a rémséges néma magányban Őrködjenek. Az 
egész csak a természet nyers, mesterségtől meg nem érintett müve, de 
az embert önkénytelen tisztelet és áhitat szállja meg, melyet a termé¬ 
szet nagy müvei benne ébreszteni szoktak, s mely nőttön nő, mert e mü¬ 
vek mintegy újjal mutatva azt hirdetik nekünk, hogy a természet alkot¬ 
mánya állandó s az ős idővel is daczol, mig ellenben saját nyomorít kér- 
gész lételünk a pillanat körülményeinek rabja. 
Hosszú kampók és rögtönzött kötélhágcsók segélyével nagy üggyel 
bajjal és sok fáradozás után a forrás fölötti bérczfal tetejére felmásztunk, 
s midőn oda feljutottunk a Llano Estacado síkján találtuk magunkat, 
mely innét kezdve a Rio Grande hegylánczaig egy szakadatlan lapályos 
sivatagot képez. E pontnak geographiai fekvése, a mint azt tanyánk 
odahagyta óta követett irányunk és a távolságok fölvetéséből kiszámi- 
tám, az éjsz. szélesség 37 foka 15 percze s a nyugoti hosszúság 106° 7' 
11" alatt van, a forrásnak tenger szine fötötti magasságát pedig számos 
légsúlyméroi észleléseim szerint 3450 lábra becsülöm. E hely geológiai 
szerkezete egészen más mint az alábbi vidéké, mert itt a gipsznek nyo¬ 
mára se akadtunk s mihelyt a gipszképezményből kiértünk, mintegy 2 
mértföldre a folyó fejéhez, a vizet mindenüti édes és izlelhetőnek ta¬ 
láltuk. 
Tegnap s tegnapelőtt sok medvenyomra akadtunk s néha magokkal 
az állatokkal is találkoztunk, de csak kettőt lőttünk le, mert jó kutyáink 
nem voltak. 
Delaware indiánunk, ki egyik legvadabb s megszelidithetlen lovun¬ 
kat lovagolja, ma egy medvével akart megmérkőzni, de a ló szilaj ma¬ 
kacssága miatt soha 10 lépésnél közelebb nem jutliata hozzá. Csakugyan 
kevés ló mer a medvéhez közelíteni. A tolmácsainktól hallott elbeszélé¬ 
sek szerint úgy látszik, hogy az amerikai fekete medve (Ursus america- 
nus, Pali) jóval élesebb elméjű, mint sok más négylábú. így pl. delaware- 
ünk szerint, mikor tanyára készül lefeküdni, mindig elhagyja elébbi nyo¬ 
mát s nehány száz lépésre szél irányában megyen, hogy az őt nyomán 
