94 @>- 
netán üldöző ellenség szintén szél irányiban kényszerüljön menni, s ekkép 
medve uram finom szagláló tehetségénél fogva rögtön megérzi a fenye¬ 
gető veszélyt s ideje korán tovább állhat. Ha lildöztetik , gyakran föld 
vagy szikla alatti üregekbe vonul, melyekből aztán a vadászok rendesen 
tűzzel igyekszenek őt kifüstölni, de nem egyszer megesik, hogy medve 
uram, mikor a füst alkalmatlan kezd neki lenni, elhatározottan a tűznek 
rohan s azt tenyereivel szétveri, de azért a barlangot mégsem hagyja oda, 
hanem ismét visszafordul a mélységbe. Ezen és más történetek azt tanú¬ 
sítják, hogy a medve jól tudja az ok és hatás közötti egybefüggést, de 
más történetekből Ítélve megint a legostobább kamasznak kellene ő ké¬ 
mét tartanunk. Azt mondják, hogy sokszor, mikor tűzzel és füsttel nem 
sikerül a medvét kihajtani, a vadász fáklyával utána megyen a barlangba 
s ott keresi fel medve uramat. Azt gondolná az ember, ez a legvakme¬ 
rőbb tett, s hogy a medve az ily hívatlan vendéget minden teketória nél¬ 
kül kiebrudalja; de ép ellenkezőleg, mihelyt a medve a közelgő világos¬ 
ságot meglátja, hátsó lábára ül s tenyerével betakarja szemét és arczát 
s igy üldögél veszteg, mígnem a világosság eltávolittatik. így a vadász 
annyira megközelítheti, mennyire tetszik, annélkül hogy legkisebb ve¬ 
szélynek volna kitéve, s kényekedve szerint veheti czélba s zúzhatja 
össze kaponyáját. Ezt négy különböző indián erősítette előttem s állítá¬ 
suk igazságában nincs okom kételkedni, miután tudom, mennyire jártasok 
efféle vadászkalandokban. 
A fekete medve általán ártalmatlan, ha nincs megsebesítve, s köly- 
kei sincsenek közel. De mikor kölykeit kell ótalmaznia, vadsága és két¬ 
ségbeesett küzdelme mindent felülmúl, ily esetben sokszor lovas-embe¬ 
reket is megrohan s mfldekig üldözi. 
Aug, 3-kán. Ma estve visszatértünk tanyánkra a folyó forrásátul, 
ugyanazon úton, melyen oda vonultunk; az egész tanyát jó egészségben 
és rendben találtuk. Barátaink nem csekély aggodalommal várták vala 
visszaérkezésünket. Tanyánk helyétől a forrásig épen 65 mfld van, s e 
távolságban közel 60 mfidnyi vonalon a folyó mindenütt magas kőfalak 
közé szorulva zuhog odább. A kőfalak mindenütt legalább 600 láb ma¬ 
gasak s majdnem függőlegesek , néhol annyira közel állnak a parthoz, 
hogy annyi hely sem marad, melyen gyalog ember járhatna, tehát gya¬ 
kran a folyó medrében kell haladni, mig ismét kissé tágasabb part kö¬ 
vetkezik, melyen ezer veszéllyel föl lehet kapaszkodni. 
Sokat gondolkodtam azon, mikép támadt e hasadékszoros ? vájjon 
a víz vájta-e ki magának az évezredek lefolyása alatt, vagy valami erő¬ 
szakos forradalom okozta azt ? Alkalmasint mindkét tényező eredménye 
