-=§) 99 
vize igen keserű és sós izü. Mióta a Ke-clie-qui-ho-no vagyis a Prairie- 
kutya-folyó forrását elhagytuk, csak háromszor találtunk sós Íztől töké¬ 
letesen ment vizet; barmaink azonban annál többet ittak, mennél sósabb 
volt a víz. Szarvas marhánk igen jó karban van, de öszvéreink megfogy¬ 
tak, azért azt tartom a prairieken teendő nagy utazásra az ökör sokkal 
alkalmasabb az öszvérnél. 
Aug. 12-én. Ma már éjfélkor fuvattam a felkelőt, s 1 órakor már 
utón voltunk. Éjszakról egyenes szögletben keletre rándultunk egy csú¬ 
csos, magában álló hegyecskét tűzvén ki iránypontul. Reggel 9 órakor e 
hegy lábához értünk; itt egy kis patak a kis Yerdigris folyóba ömlik. 
A patak torkolata fölött néhány 100 Ölnyire baj nélkül átkeltünk a fo¬ 
lyón s a deltában tanyát ütöttünk, nagy örömünkre itt jóízű édes vizet 
találtunk. Mikor a keserű, sós vagy büzhödt és posványos vízzel kény¬ 
szerültünk élni, gyakran eszembe jutott, mily kevéssé becsüljük a jó vi¬ 
zet ott, hol az bőségben kínálkozik! Mit teszen szomjazni, és pedig a 
nyár kellő közepén az amerikai prairieken, csak az tudja, ki tapasztalta; 
az itteni gipsz vizet szomja eloltására még ellenemnek sem kívánom. 
ügy hiszem, a gipszországnak valaliára már végét értük, s ezentúl 
hátralevő utunkban mindenütt jó vizet fogunk találni. Holnap egész nap 
itt maradunk_ Holnapután az Otter folyó mentében a Witchita he¬ 
gyekbe vonulunk. 
A Yerdigris folyó most az Otter torkolatánál csak 2 láb mély, te¬ 
hát rajta mindenütt át lehet kelni, sebessége mintegy 3 mértföld egy egy 
órában. 
Aug. 13-án. Mintha maga a természet is gyászt öltött volna, hogy 
levert kedélyi állapotommal összehangozzék! A nap vad dörgés- és vil¬ 
lámlással köszöntött be s csaknem délig szakadatlanul ropogott az ég s 
czikáztak a villámok, hogy valamennyien a sátrak alá bújtunk. Délfelé 
egészen beborult s a záporeső késő éjeiig szakadatlanul omlott. 
Aug. 14-én. Ma reggel Hammond barátommal kilovagoltam, hogy 
a völgy felső részeit megvizsgálhassam, s embereim meghagyásom szerint 
a folyón 'átkelvén, 4 műdet haladtak s azután ismét megtelepedtek. A 
folyó eredete körül sokkal több erdőség van, mint gyanítottam. A fekete 
diófa, a pekan, hackberry, jávor, szeder és nyárfák különösen diszlenek, 
sok mezquite csoportozatot is találtunk. Itt csaknem mindenütt áradmá- 
nyi televényföld van, melyet magas és tömött fü szőnyegez. A folyó be¬ 
felé a hegyek közt két ágra oszlik , melyekhez számos apró hegyizuha¬ 
nyok és erecskék csatlakoznak. A fő ág éjszakkeletről délnyugotra foly 
s mintegy 25 műd hosszú. A hegyek apró, különálló, kerek csúcsokba 
7 * 
