100 §>- 
oszlott kőzetekből állanak, ittott egyenes téreket tüntetnek föl s több 
helyütt a mfldekre sík prairie felett 4—500 lábnyi magasságra nyúlnak 
fel, mint czikás szigetek a tengerből, többnyire egészen kopárok. 
Aug. 14-én. Éjfél után éjszakkeleti irányban követtük a hegylán- 
czokat mindenütt tövük alatt vagy lejtőjükön vonultunk el, s a számos 
erekkel összevisszaszelt mezquite ligeteken keresztül törvén a nagy 
Cache patakhoz értünk. A hegyek mentében a földet mindenütt igen ter¬ 
mékenynek találtam, fában és vízben sincs hiány. A fű 9 mely különféle 
gr ama fajból áll, pompás zamatú s épen virágzóban van. Az éjhajlat ki- 
válólag egészséges lehet, mert a szünetnélkiil járó fris délnyugoti és éj¬ 
szaki szelek megtisztítják a levegőt s az egész vidéken mocsár sincs, 
melyből ártalmas gőzölgések támadhatnának , mint Amerika sok más vi¬ 
dékén. 
Ma egy kövér szarvasbikát lőttem, vadászaink is 3 szarvast hoz¬ 
tak, van tehát elég friss húsunk, s átalában jeles vadászaink egész eddigi 
utunk alatt bőven szerezték meg a kellő húst, hogy a szükség esetére 
magunkkal vitt vágómarhához mindeddig nem kelle hozzányúlni. Indiá- 
naink csalsippal is vadásztak szarvasokat, mi nagy mulatságunkra szol¬ 
gált, mert a sip hangjára egy párducz s két farkas jött elé, melyek sze¬ 
rencsésen kézre kerültek. Különösen a delaware indiánoknál nagy divat¬ 
ban van a csalsippal való vadászat s többnyire nagy sikerrel jár. A csal- 
sip a klarinét szopókájához hasonlít, rajta vékony réz cső van, némi gya¬ 
korlattal igen tökéletesen lehet vele a szarvasbornyu mekegését utánozni. 
Rendesen junius- és júliusban szokták a csalsipot használni, mikor a bor- 
nyúk még együtt járnak az anyokkal. A vadász ilyenkor liget mellé te¬ 
lepedik, melyben szarvasteheneket gyanít, azután fújja a 1 / <2 műdre hall¬ 
ható sípot, s minthogy a tehén csak addig marad hornyánál, mig szop¬ 
tatja, azután pedig rendesen a sűrűbe vonul s egyedül keveredik le, a 
sip hallatára rögtön felriad, azt gondolva, siró hornyát veszély fenyegeti, 
s oda rohan, honnan a siró hang hallatszott s igy többnyire a halál¬ 
hozó golyóval találkozik. E vadászatot nem tartom lovagiasnak, s ha 
tőlem függne, csak élelmi szükség idején engedném meg. 
Sokszor a sip hangjára nemcsak a párducz és farkas jelenik meg, 
hanem a medve is, azon remény fejében, hogy bornyúliúsra tehetnek szert. 
Azt gondolná az ember, hogy itt, hol nemcsak a vadász, hanem annyi 
hatalmas ragadozó állat is üldözi a szarvast, e nemes faj nemsokára ki 
fog pusztulni. De attól még nem kell tartani. A gondviselés különösen a 
gyenge fiatal szarvasbornyúnak sajátságos ótalmat nyújtott. Kiki tudja, 
hogy az öreg szarvas erős szagot hagy maga után, melyet a kutyák kosz- 
