-<# 124 
Aug. 27-én. Reggeli 5 órakor tovább folytattuk utunkat. Ismét 
számos, fris bivaly csapásra akadtunk a többnyire görbe girbe törpe fák- 
bul álló erdőségben és szegény vidéken; alig láttunk egyebet mint el¬ 
szórt nyár (populus angulata) és szilfákat (ulmus americana). Az egész 
völgy, melytől az Arkanzás mintegy 15 mfldnyire van, s mely felett el¬ 
vonultunk, csaknem egészen kopár. De a ritka és gyönyörű madarak nagy 
bőségben voltak láthatók s oly szerencsés voltam, gyűjteményünket egy 
kövi pacsirtával (sturnella ludoviciana), 3 golyvás fogollyal (tetrao Cupi¬ 
do), 2 búbos tyúkkal (ortyx virginiana) s egy ritka szalonkával öregbít¬ 
hetni. 
Tanyát a String patak egyik mellékága mellett ütöttünk, melyben 
odaérkezőnkkor csak egy pár mély gödröt találtunk posliadt vízzel. De 
alig telt el egy óra, hát nehány vadászunk, kik a patak partján fölfelé 
vadászni mentek vala, lélekszakadva a tanyára rohan, kiáltva: „No hi¬ 
szen, fiúk, jön ám a viz!“ S valóban csakhamar mindnyájunk nagy bá¬ 
mulatára s kimondhatlan örömére — mert az említett gödrök vize kevés 
és rósz volt, nagy vizár rontott le morogva a patak ágyában, melyet 
nemcsak egészen megtöltött, de melyen néhol át is tört, s ott tartózko¬ 
dásunk egész ideje alatt folyvást folyt s mindig oly zavaros és habos volt, 
mint kezdetben. Delaware indiánaink, s élükön John vala, e körülményt 
a „nagy szellem u irántunk való különös kegyelésének és szeretetének tu- 
lajdoniták s ebből egyszersmind azt is jósolák, hogy utazásunk mind 
végig szerencsés lesz. Én e tüneményt nem tudtam magamnak megfej¬ 
teni, mivel a patak kicsiny volt s forrása ide legfölebb G mfldre van, az 
utolsó napokban pedig eső nem járt s az nap is az egész láthatár tiszta 
vala, s csak estve felé borult be. 
A u g. 28-án. Múlt est ve mogorva fellegek tornyosodtak fel éjszak¬ 
keleti irányban s szakadatlanéi villogott. Ebből az indiánok mindig esőt 
jósolnak, s jóslatuk éjfél után csakugyan beteljesült, jóidon nagy csatto¬ 
gás- és dörgéssel a zivatar bennünket meglepett. Igen nagy záporeső volt, 
reggel mégis lassan fölszedtük sátorfánkot, s noha sok kisebb nagyobb 
tócsákon és siippedős lapályokon kelle átvánszorognunk, 11 mfldet halad¬ 
tunk s azután ismét tanyát ütöttünk. Egész nap éjszaki irányban utaz¬ 
tunk, a geríncz lejtőjét követve, s midőn tanyára szállandók egy vágá¬ 
nyon keresztül vonultunk, egy tetőről jól láthatók az itt éjszak felé ka¬ 
nyarodó s ide csak nehány mfldre levő Arkanzás folyót. Én kettőd ma¬ 
gammal estve felé el is lovagoltam a folyóig, mely e helyen 700 angol 
rőf széles s a sziklafalak közé szorított homokos és kopár völgyben igen 
sebesen folyik. Midőn e kirándulásomba megtértem, egyik vadászunk 
