folyó mentében is bőven találtam, s azt hiszem, hogy az e szélességi fo¬ 
kok alatt mindenütt található, hol a föld sovány és homokos. 
Tanyánk a patak völgyében egy szintén kövirág szagu forrás mel¬ 
lett van, egy nyárfaliget kellő közepén. A túlsó parton nehány pekan és 
hackberry fa szemlélhető. A fű jó, noha kurta és vékony. A folyó itt 150 
rőf széles, de sikér. 
Vadászaink ma 5 szarvast lőttek, agaraink egy pompás szarvasbi¬ 
kát keritettek kézre a nyilt prairien. Pulykát keveset látunk, de más 
madarat elég bőven. Ma pl. 2 gyönyörű fehér baglyot tömtem ki, továbbá 
egy kövi fecskét és egy légyfogó sármányt (muscicapa tyrannus, Wil- 
son). Foglyokat ezrenként látunk s Harling ma délben 38-at lőtt egy 
lövésre. 
S z e p t. 4-én. Átkelvén a folyón, mintegy 10 műdet haladtunk ma¬ 
gas hullámos prairien s azután egy jelentékeny patakhoz értünk, mely a 
Nesha folyóba ömlik, s melyet Ingraham-creeknek neveztem el, a lelkes 
amerikai korvettkapitány tiszteletére, ki Szmirna előtt magát egy hazám¬ 
fia ügyében tünteté ki. Az Ingraham-patak 40 rőf széles, vize tiszta, de 
kissé poshadt izű. Fő folyónk vize itt már csaknem egészen ihatatlan. 
Ma egy nagy comanche csapáson vonultunk keresztül. Ezen coman- 
cliék családostul utaztak, John liozzávetése szerint 2 nappal azelőtt, tehát 
vadászni jártak; mert hadi kirándulás alkalmával családaikat mindig 
hátrahagyják s mentül kevesebb podgyászt hordanak magokkal. Ellen¬ 
ben mikor családostul költözködnek, minden földi javaikat, még sátrai¬ 
kat, a rámázatot s a póznákat is magokkal czipelik , mivel a prairieken 
kevés fát találnak. Ilyenkor a lovakra rakott sokféle póznák egyik vége 
a földig ér s ott oly forma barázdákat hágy maga után, mintha valaki 
nagy fogú gereblyével boronálta volna a földet. S ebből mindjárt meg 
lehet tudni, vájjon az utazó társaság vadászatra, vagy harczias vállalatra 
indult-e ki. A comanchék múlt évben a delawarék és shawnék iránt nem 
igen barátságos indulatot mutattak, s noha nyilt és tettleges viszály eddig- 
elé még nem tört ki közöttök, alattomban mégis mindkét részről számos 
öldöklések fordultak elő, miért vadászaink a comanchék iránt különös 
ellenszenvvel vannak. De nem igen félnek tőlük s figyelmeztetésemre, 
hogy e vidékeken, ha egyedül járnak vadászatra, könnyen ellenségeikkel 
találkozhatnának, azt válaszolák : a delaware indiánnak legkisebb gondja 
is nagyobb a félelemnél, egy tuczat prairie-indiánnal találkozni. Igaz, 
vadászaink bátor, ügyes és fürge legények s vontcsövű puskán kivűl hat 
lövetű pisztollyal is fölfegyverezvék. 
9 
