-=s) 130 
S z e p t. 5-én. Ma reggel két delaware kíséretében előre lovagol¬ 
tam, a vidéket kikutatandó s iható vizet keresendő. Alig haladtunk vala 
3 mfldet keleti irányban, midőn még meleg és fris bivalycsapásra aka- 
dánk, mely éjszak felé vitt. Rögtön a csapás irányában vágtattunk előre. 
John csakhamar egy dombról meglátá a bivalyokat s jelt adva, hogy kö¬ 
vessük, megsarkanytyúzta lovát s nehány kanyargás után elszágulda. 
Mi utána vágtattunk, s midőn a dombra fölélnünk, nagyszerű látványnak 
voltunk szemlélői. Az előttünk terülő sima prairien vagy 5000 fölriadt 
bivaly törtetett előre, dühös futással s rémséges bőgőssel. John mintegy 
100 lépésre utánuk vágtatott, mindkét kezében fölvont pisztollyal. Mind¬ 
járt mi is a legnagyobb tűzzel leszáguldtunk a domboldalon s John után 
vágtattunk. John egyik legmakranczosabb s legszílajabb lovunkon ült, 
mely bivalyt még sohasem látott vala, s mely midőn a bivalyok közelébe 
jutott, a legnagyobb félelemmel jobbra balra szökött, hátra ágaskodott s 
általában oly mozdulatokat tett, hogy bizonyosan egyikünk sem maradt 
volna hátán. De Johnnal sem a mi társaságunk, sem a somogyi agarász- 
társulat egy tagja sem állhatná ki a versenyt a lovaglásban. John tehát 
lovának minden erőködése ellenére nemcsak megmaradt a nyeregben, 
hanem a bivalyokig jutva közzéjök tört, s a csorda kellő közepén 
velők száguldott, kikiszemelve egyet s jobbra balra sütögetve rájok. 
Mintegy 5 mfldnyi vágtatás után végre mi is a csorda közé rontottunk s 
közel félóráig szakadatlanul lövöldöztünk, néha 2— 3 lépésnyi távolság¬ 
ról a megrémült állatokra, annélkül hogy csak egy is elesett volna, noha 
számtalan úgy meg volt sebesitve, hogy oldalaikon a vér csurgóit. Végre 
egy elesett, ezt otthagyva követtük a többit s folytattuk a lövöldözést, 
mígnem lassankint 7 bivaly hevert a földön. Ekkor lovaink már alig 
bírtak ügetni s a csorda messze elhagyott bennünket, tehát megfordul¬ 
tunk, s az elesett bivalyokból annyi czombot rakva lovainkra, a mennyit 
ezek elbírhattak, elhagyott vonalunk felé tartottunk , egyenes irányban 
szelve keresztül a prairiet. Nemsokára mély gödörben forrásra akadtunk, 
melyet holnapi tanyánkul jelöltem ki, s igy visszatértünk tegnapi he¬ 
lyünkre. 
Azalatt Hammond a comanche-csapást követte, mintegy 15 mfkl- 
nyire, hol másik tanyahelyökre akadt, de nem remélheté , hogy a két 
nap előtt arra járt comanchékat utolérhesse. 
S z e p t. 6-án. Ma a tegnap kikémlelt vonalon folytattuk utunkat, 
és midőn tegnapi csatánk színhelyére értünk, száz meg száz farkast és 
ezernyi varjut találtunk, melyek a bivalydögökön lakomáztak. Nem ál¬ 
lapodtunk meg a tegnap talált forrásnál, hanem az apró tölgybokrokon 
