-<§■ 145 
körtilményt tegnap felemlítettem, kezemet utánozhatlan szívélyességgel 
rázta, megjegyezvén : hogy Amerika még egyszer oly nagy volna, ha a 
magyar emigratio oly nagy volna, mint más nemzeteké; — s ez nagy 
megelégedésünkre szolgál. 
Szegények, csak nem minden fillér nélkül léptünk az nj világ part¬ 
jaira. Barátok nélkül, a nyelvnek nem igen urai, a szokásokat nem is¬ 
merve léptünk versenytérre a világ legnagyobb népével, s alig múlt el az 
idő , mely polgárosodásunkra kívántatik , s már is valamennyien (a nem 
rég szegény földönfutók) oly független s oly tiszteletre méltó polgári állást 
vívtunk ki az érez hideg nép között magunknak, melyre valóban 
büszkék vagyunk , s méltán; s otthoni barátaink megelégedéssel tekint¬ 
hetnek felénk, becsületet hozva a magyar névre s az imádott egykori 
hazára. 
Villards hotel. Washington 
Mart. 22-én estve 1857. 
Kedves anyám! 
Ma délben szerencsém volt, az éjszakamerikai Egyesült államok 
Elnökének bemutattatni. Ily esemény azonban Amerikában a legegysze¬ 
rűbb dolog a világon. A Praesidens rendesen minden nap látogatást fo¬ 
gad el, kivéve azon napokat, mikor cabineti üléseket tart. Ha tehát va¬ 
laki a Praesidenssel beszélni óhajt, szándokát a titkárral közli, ki nevét 
rögtön könyvbe jegyzi, s az előterembe vezeti, aztán várni kell, mig a 
sor reá kerül. így történt velem is, s alig várakoztunk fél óráig, már 
is az ajtónálló nevemet felhívta, az ajtószárnyakat feltárta, s én szem¬ 
közt álltam minden egyébb ceremónia nélkül a világ legnagyobb válasz¬ 
tott hivatalnokával. James Buchanan, az épen most választott Praesidens 
közel 70 éves, magas szikár termetű, nyájas arczkifejezésü férfiú, egészen 
10 
