VIII 
Den under farden forda dagboken fbrefinnes ej mcr i sitt ursprung- 
Uga skick. Den hade da helt tunna skinnpermar, hvilka naturligtvis 
under farden blefvo illa medfarna och smutsade. Uppenbarligt ar, 
att Linne efter hemkomsten lostog de blad — 80 till antalet — soni 
skildrade farden, forenade ddrmed sin till Vetenskaps-societeten i 
november 1732 ingifna »Relationi> om resans forlopp m. m. samt lat 
inhafta dessa inom tunna, brokiga papp-permar. Samtidigt ddrmed 
torde han hafva tillskrifvit titelbladet och ditfdstat vignetten med in- 
skrift »Iter Lapponicum 1732 ». Sjdlfva reseskildringen upp- 
tager 142 tatt skrifna sidor in folio, hvartill komma ytterligare 9 blad, 
deis alldeles tomma, deis med anteckningar af ganska blandadt innehdll, 
hvaraf storre delen, som i ett eller annat afseende stdr i samband med 
farden, i det foljande meddelas. —Efter ankomsten till England har 
det Linneanska bandet forsetts med ytterligare permar och bildar nu 
en prydlig, i mdrkgront klot inbunden foliant, som pd framsidan i 
guldbokstafver bar inskriften: 
Linnseus. 
M S. 
Afven de ursprungliga skinnpermarna finnas annu, helt skrop- 
liga, i behdll, och i dem fastsitta annu fem blad, som ej atgingo till 
dagboksanteckningar. Pd nagra af dem finnes ett och annat, som 
ansetts bora har medtagas; det ofriga utgdres af utkast till delar af hans 
vetenskapliga skrifter, brefkoncept, boktitlar, en dei lappska ord och 
deras betydelse, citat ur Ovidius m. m. 
IJinge drdjde det, innan denna Iter Lapponicum blef for 
den stora allmanheten tillganglig eller ens dess tillvaro kdnd. Delta 
skedde forst genom det 1811 i London utgifna arbetet Lachesis Lap- 
ponica or a tour in Lappland now first published from 
the original manuscript Journal of the celebrated Lin- 
nceus by James Edward Smith (2 dei., 8:0), hvilket utgor 
en bdde tjll text och figurer mindre fullstdndig ofversattning, verkstdld 
af en ung svensk, i London sig uppehallande kopman, Cari Troilius. 
Ursagthgt nog har denne, sdsom pd ifrdgavarande omrdden alldeles 
