VII 
dagbok frdn den 12 maj (g. st.) till och med den 10 oktober, da dterkomst 
skedde till Upsala. Man far af denna ett ojdfaktigt vittnesbdrd om 
den unge studentens trots modor och forsakelser aldrig svikande ihar- 
dighet, mangsidiga intresse, skarpsynta iakttagelseformdga och om- 
fattande kunshaper pd de mest olikartade omraden. 
Egendomligt kan det forefalla, att denna dagbok aldrig af Linne 
sjdlf blef befordrad till trycket, fastan den innehdller sd mycket for 
den stora allmanheten nytt och intressevdckande, att den till fullo kan 
jdmnstdllas med berdttelserna om de af honom senare foretagna resor- 
na till vart lands sydligare landskap. Orsakerna hartill torde hafva 
varit flera, och bland dem forndmligast den oofvervinneliga svdrigheten 
for en ringa student att erhalla forldggare till ett sadant arbete. Hartill 
orde kunna laggas den rastlosa ifver, hvarmed han under den ndrmast 
foljande tiden sysselsatte sig med utarbetande af utkast till de talrika 
vetenskapliga arbeten, genom hvilka han fa ar ddrefter blef natural- 
historiens frdjdade reformator. En ytterligare bidragande orsak torde 
nog afven vara att finna dari, att han under utarbetandet af sin 
Flora Lapponica fann det vara lampligt, att dari inflicka en ej 
ringa dei af de under resan pd andra omraden gjorda iakttagelserna. 
Att han dock haft for afsikt att utgifva visserligen ej sjdlfva dagboken, 
men en pd den stodd, ordnad skildring af Lappland, dess natur, folk, 
vaxt- och djurvdrld m. m., framgar af de pdborjade, mer eller mindre 
omfattande utkast hartill, som — beklagligtvis i fragmentariskt till- 
stdnd — forefinnas bland manuskripten i Linnean Societys i London 
bibliotek. Darstades finnas ock dtskilliga smdlappar, hvara under 
olika rubriker finnas antecknade hanvisningar till hvad i dagboken 
meddelas om fjdllen, klimatet, daggdjur, faglar, fiskar, insekter, vax- 
ter, lapparnas utseende, bostader, klddedrakt, fodoamnen, sjukdomar, 
Idkemedel, seder, lekar m. m. — alit forsedt med siffror, motsvarande 
dem, som efterat tillskrifvits i dagboken. Denna har salunda frdn 
och med skildringen af »Lapponia Lyckselensis » pa sdtt och 
vis uppdelats i 314 smdstycken eller pragrafer. Man ar fullt beratti- 
gad att liari se ett slags promemoria for en blifvande, systematiskt ord¬ 
nad skildring af Lapplands natur och folk. 
