64 
och fant, att flores woro papilionacei, vexillum apice rufescebat, ut 
et carina, qvae (: notabile:) bifida erat. Hela facies sade mig, att 
dett war en Astragalus, hwar om jag ock blef con- 
firmerad af capsulis anno praeterito maturatis, eis 
simillimis. Dixi itaqve Liqviritia minor. 
Antei, hade jag sa crudelt hungrat, warandes 
utan brod och dricka pa q:de dagen, utan kokesmat, 
utan supesmat, allenast litet speke renkott, den min 
maga eij kunne fordraga alr fortara; fisk kunne jag 
eij per vitam ata, ty matskar lago ait har och 
thar uti honom; kom jag omsider till prestgarden 
och fik mat. 
Har hade han fadt sijk 5 Palmas longos, qvod notabile. Sijken 
ar curieux med dett, att han leker wid Lyksele kyrkia wid Michaelis, 
men up i fiallen wid juhl, i Smaland wid Michaelis. 
Renmiolken ar notabel till ost, att jag utaf en kanna renmiolk 
kan fa en stor qvantitet ost. Darfore blandas hon ocksa af dem, 
som ega koor, tillika med komiolken, hwaraf de fa mycket mehr ost 
an elliest. 
Renen tager stor skada, da om hosten sn 5 , som smaltes, komer 
och derpa frys, att remmossan blifwer frusen, ty ali sin foda om 
wintren tager han merendels af Coralloides montium 1 ; har han eij 
dett, dor han, ty h 5 ater han eij. De hugga fuller neder trad, att 
han ma fa ata Usnea arborea 2 , men dett forslar dock eij sardeles for 
hans mage. Jag undrade nog, att han kan hemta sin foda genom 
den diupa snon, som har faller. 
Renen ater grodor och ormar, ja Lemures, hka han springer 
oflta afifter sa langt, att han eij rakar hem, som for nagra ahr sedan 
hande, da de komo omnogt fran fiellen. 
Gaddan leker har, sa snart isen opnar sig. 
De [fiskare], som jag sag, hade liggat 6 a 8 mihi, wal mer, 
ofwan Lyksele och fiskat sedan pask. jag folgde en af dem hem, de 
hade fatt mast till mans 20 Lpd torkade. Dett ar underligit, huru 
de kunna drifwa lappen bort alr hafwa frihet att fiska dar uppe, 
som ofwer 5 mihi nedan for Lyksele kyrkia bo, ja dar som de eij 
hafwa minsta bradd, som gar till hafwet, utan att gifwa minsta skatt, 
antingen till kronan, alr tionde till prasten i sochnen, ther de fiska 
(:som andra fiskare moste:), alr leja till lappen, som gifwer skatt for 
sitt land, hka beklaga sig, att de pa ait satt blifwa illa hanterade, 
1 Renlaf. — 3 Us?iea barbata y. filicata (L.) Fr. 
