65 
ut ne qvidem dehiscere audeant. Jag fragade, hwij de eij klaga. R. 
»Ach wij machta eij resa till ofwerheten, de fa hantera oss som de 
willia, pa hwad satt de willia ga aht oss, wij fora eij witne, ty tu 
ser hur wij ligga strodde i willa odemarken, hinc illae lacrymae; aldrig 
tro wij att war nadige ofwerhets willie sa ar, wiste wij dett, sa wille 
wij anda wara nogda. 
Prasterna klagade sig, att sedan de har tient uti en sa will 
odemark med storsta tragenhet och flit, blifwa de eij hulpna som 
andra, de wid skolan alr annorstades altid ligga till hans. Ja, sedan 
de tient 20 ahr, tyckte de sig meritera ett litet brodstycke pa landet, 
att batre fa wania sina barn, som affter hand waxa upp, wid con- 
versie med honett folk. En skolemastare, som winlagdt sig med storsta 
ahoga, att pa 2 ahr utratta sa mycket som sin antecessor pa 10 ahr 
med lapgossarna, att lara swenska, hkt sannerligen ar swarare an 
draga plogen, maste sitta qwar, och altsa meriter wara fafanga. 
Har och dar i skogarna finnes godt muhlbete, men swart acker 
och ang, mindre acker. Da karren blifwa slagne forsta alr hogst 
andra ahret, blifwer eij mehr waxt, utan hwitmossan waxer ofwer, 
adeoqve sterilescit. Jag tycker, att detta traffeligen stora landet afwen 
sa wahl kunde excoleras, som nagonsin Helsingeland, hkt ar nog sa 
strangt backugt och mindre commod an detta. Jag har sedt stora 
karren af flyangar alr helt sank, hka jag ar wiss pa skulle blifwa 
basta ang, allenast watnet fingo opning [och] genom en liten wag rinna 
bort. De hafwa proberat, men saga, att aldeles intet gras waxer 
sedan, sed tantum exarescit, hkt kommer af tufworna och Juncus 
radice implicata. Explicetur et deducetur ulterius — dika, wanda 
torfwen. 
Hwad skogen angar, om den ofwerflodiga hugges bort och biork 
fingo waxa i stallet, skulle graset waxa batre, men dar bergsurt ar, 
blifwer swarare. Aldra swarast aro moar, darast, da skogen brannes 
bort, pa langa tijden, 10 a 20 ahr, ingen ting waxer, utan bara sanden 
ligger qwar. Quaeritur, om skogen hugdes nider och finge tacka 
jorden, rotna sa smaningom, om han icke skulle kunna wandas 
till swartmylla? I Skane sa de pa sin sand Bokhwete, hkt har 
eij kan sas for wintren och kiolden; om eij annat i des stalle kunne 
uptankas? Qvseritur huru mossa kan mineras? 
Qvod karr sterilescunt post foenisecium, inde est causa 1 . turfa, 
qva^ radicem sensim auget, 1 . alias Carex, hkn, da han blifwer nar 
afskuren, wisnar roten, adeoqve ipsa radix exarida prohibet reliqva- 
rum plantarum proventum. An branna? 
Linnceus, Iter Lapponicum. 5 
