136 
eij haller de omkring liggande bargspitsar. Wij wiste nu eij war 
wij oss wanda skullom, fruchtandes att raka pa den ena sidan neder 
pa kanten, och sasom en lapp for nagra ahr tillbakes dar i lika 
tillfalle sluta war comedia, pa andra sidan for strommen, som skuret 
genom snoen sa diupt, att man hisna kunne se nederfore. Wij sa- 
gom eij ofwer 2:ne alnar fra oss. Wij worom da sasom en olard 
sioman, satt uti wilda hafwet, dar han ser intet land, och pa alia 
sidor har att fruchta stenldippor, eij haller hafwer compas. Sialfwa 
iapparna tycka sig da hafwa hardaste kamp, nar de [pa] lika satt 
forestallas. Men gaf till lycka, att wij, som ingen ledsagare hadom, 
funom ett renspor, dett nagon tillforne betient sig af, att fora saker 
pa till Norrige, hkt wijsade oss wagen. 
Omnes Lappi communiter lippi sunt, ut ex uno alterum voca¬ 
bulum profluxisse videretur. Causae sunt variae; praesertim 
1. Flatus. Nar jag forst begynte min resa och kom uht for 
storm, blef jag rotogd och kunde eij opna ogonen till fulkomen 
cirkel, utan maste halla dem halfopne. Mycket mehr de, som bo i 
fiallen, ubi flatus perpetuus. 
2. Nix et qvidqvid album, pr^sertim da solen skin, hkt afwen 
mig sardeles graverat. Ergo Lapones alpini, ubi nix perpetua. 
3. Dimba. I dag pa ijsberget kunne jag mycket wahl bega 
mig, till tocknet, dimban alr molnet (qvod unum est) kom, som bade 
pa mig och min tolk sa forswagade ogonen, att wij dem eij up- 
lyffta kunne, ehuru wij med macht dett onskade. Ergo Lappi. 
4. Fiemus. Hwad kan annat ske, an att de skola wara sur- 
ogda, som uti kottan maste stadigt [wistas], dar roken gar uti alias 
ogon, ja alia wrar, sa flink, som genom hohlet pa taket? 
5. Frigus, qvid Lapponia frigidius? 
Fieliapparna bruka inga bygda kottar, utan allenasttalttraddepa 
