1 S9 
g linea ad marginem . . . 
c d J8, latitud. £ij.. 
Eminentia supra planum, lin. io. 
Apex h, elevatus ad £ij vel 3. 
Venter subtus concavus. 
b ett wridet rot att sticka foten genom och 
binda pa foten. 
Somlige bruka bagge likstora, somlige 
hafwa sinistra mindre, fodrad med ludit ren- 
skin, som slutar framfore, att man sa mycket 
battre kan fa tak i snoen med haret, som star 
mot, men detta mast i Kimi lappmark, dar will- 
renar finnas till nagon myckenhet. 
Crassities totius lin. 3 a 4. 
Skiet ar och nagot subtus concavum et 
iongitudinaliter obtuse sulcatum. 
Seenor till tra tagas af 1 /z ahrs kalfwar 
till att wrijda ten pa, hka aro dar till bast, for 
de aro miuke. 
Seenor torkas i solen, hangas pa en pinne, 
intet kokas. 
Huru hogt denna konsten gatt, wisar ett 
prof jag fatt med twinad tra, hkt jag nappeligen 
tror nagot fruentimber kan affterapa, 
I Angermanland och Halsingland nafwerskor 
och nafwerkorgar, item nafwerrep, i wattnet 
braf, ty de flyta, aro rare. 
Ickornbogar af 2:ne slags trad, exterius 
tiorn, 1 interius biork, alliest spricker han, utrinque 
plano-convexus, ut vix rotundus sit, dum con¬ 
jungitur. 
Nar gaster komma, aro de mycket ange- 
lagne, att de hafwa braf rijs under skinnen pa 
golfwet, alliest lastas de, och matmodren skam- 
mes uht, da de koma hem. 
Frammat accomodera de sa: 
forst (:om han komer, inan de satt pa koke:) gifs honom 
frusen miolk, barmiolk alr ost alr kappi, koka sedan kiott, da dett 
uptages, skares renost i sodet, hkt skall wara braf, och affter kanske 
torr miolk. 
1 Hardt tra. 
