197 
pa stackarna, som aro lika langa, doch eij langre an backen, lags 
grannafver ofwanpa, ait ofwer betakt imbricatim pa hwarandra, att 
tieran eij skall rinna bort. Nederst ar giord en stor tradstrut, hkn 
exciperar ali tieran. Tratten tager en hoo emot, som ar takt pa alia 
¥ 
sidor, allenast ofwerst med ett hohl pro insertione infundibuli. Han 
grafwes sedan uht med 3 latera, dar sulca begynnes ar ett foramen, 
uti hkt sattes en stang och tappes till halfften, da hon brinner, att 
hon eij skall brinna forstarkt, och detta holet drager som en wind- 
ugn. Ytterst ar ater en latus , 
d b 
transversum med hol lgenom 
. .. . > • /. • 
d att satta en plug under <* 
sa fort tieran skall stanna, L , 
medan de omsa karil. 
Inuti infundibulo lags sonderhugna tallrotterna, hka sta convext 
ofwer infundibulum, takas med torf. Satta eld mot wadret ofwan 
pa och achta att dett eij skall blosa, ty dar som dett bloser, briner 
dett eij sa fort, som dar dett mahl. Ty om pa nagon sida dett briner 
fortare, oppnas allenast att logan far spela friskt, sa sachtar det sig. 
Mitt i mihlan sats en stang; pa hkn sida han lutar, dit briner dett 
fortast. Alltsa fas bade tiera och kohl. 
14• Uti kulit och regnachtigt wader reste fran Biorkenas. 
Loftraden i skogen stodo nu bleknade af de kalia natter, acifolia 
stodo emallan med morkgron farg, tratsandes kiolden. Pa wagen 
strodde den starka stormen de bleka bladen, alia hostar kommer en 
traffelig storm, hkn sar och stror uht de mogna froen. Backarna 
woro sandiga, och dar de forr warit brande, stodo de nu hwita af 
en hwit renmossa, hkn war sa tat, att hon twingade liungen. Denna 
hwitmossa ornerade a lateribus viarum muscus island. escul. 
En rodmylla lag pa wagen och i wagen, ty hon war rodbrun, 
