201 
Forsbatarne aro 4 a 5 famnar langa, breda 1 famn i medio, 
utrumque latus 5 a 6 qvarter altum, ad apices compressa, in medio 
velut semi-cylindracea, dorso medio velut concavo ob dilatationem, 
in qvo cardo totius inventionis pendet, alias uti forsen och wagorna 
frangerentur. Carina in qvibusdam nulla, in aliis aliqva, prmcipue in 
parte anteriori, qure altior, et facilius lapidum ictu subjecta. Si haec 
pars pertransire posset, etiam sancte pertransit reliqva; af tunna gran- 
brader. 
Sijknat aro 5 span hoga, langa, af ganska fina matskor, halen 
sa stora som 2 finger ga uhti; sattes wid sandstrandarna. 
Flaren af 2:ne nafvver, margine hopsydde, 2 twarfinger breda, 
3 langa, stenarna nog sma af naf utan pa. 
Ett annat instrument att fanga sijk sats i brinnande forsen, ar 
ligt en haf, doch eij sa diupt. Altitudo 
3 alnar, latitudo 2, profunditas 1. Fastes 
wahl stadigt genom palar, sats med stro- 
men. Nar nu fijsken a lateribus gar mot 
forsen, blifwer han, emadan omogligt ar 
ga dar igenom, till baka slagen, mitt aht 
stromen; da faller han in uti detta mitt i 
starkaste stromen, tadan han sig arbeta 
eij kan, och sic piscatur. 
Wid Ulea ligger en surbrun annu eij 
ratt uptagen. Af smaken tycktes [han] 
wara god; ligger straxt wid staden pa en 
liten holme, dar sagqwarnen ar. 
I kyrkian stod Messenii contrafait in natura; dar ar han och 
begrafwen. 
Kyrkian ar med de langsta trakyrkior jag sett, men 
hogden qvadrerar eij mot langden. Staden nastan sa 
s for som Lund. Pa pradikstolen stod Uleoburgensis 
wapn. 
19. Affter slutad gudstianst reste pa wagen. 
