246 
stenskarf. Hkn strom ait mehr och mehr sachtar sig, sedan masta 
snoen pa 14—2go dagar blifwit consumerat. Hwad som da ofrigt 
blifwer ligger sedan hela sommaren och slapper ait stadigt fra sig ett 
kalt sno watn om dagen, ty warmen kan ej smalta hwad kiolden 
bebor. 
Snoen som star qwar ar notabel, att han af solen icke just 
smalter ofwanpa, alr dar af rinner ofwan pa, utan allenast underst 
wid margines dar han blifr blot, sa att sialfwa Superficies ar meren- 
dels lilca hard, huru warmt dett ar. Notabel ar ock sielfwa formen 
summa superficies ager, som hwarken ar glatt som en ijs, eij haller 
prsesenterar en liten skog med lofwark, som om starkaste wintren, 
men hon har callos reticulatim dispositos crassitie cubiti, sa att har 
syns liksom man tagit bort Va stop sno i hwart hohl, som star con- 
cavt, med concavitates alit alit till hwarandra, mast lika stora, eij 
accumulati, doch eij uti nagon serie dispositi, hkn dem som ga warit 
litet swart. 
Consistensen af denna somar snoen ar mitt emallan ijs och sno, 
hwaraf fiellryggen och somar snoen kallas ijsberg, och ar sa har[d], att 
man den med handen knapt rifwa kan, hkt komit af dett att somar 
watskan gar genom och med den hopfrys, hwaraf han blifwer compact, 
sa att eij dett minsta af skoen gar neder uti honom, ja knapt vestigia 
synas, dar icke dett ar warmt pa dagen man gar. Woro han icke 
sa hard, skulle ingen kunna hafwa har up koma fram. 
Coleuren af samma sno ar ock hehlt wit. fast litet mehr opal an 
winter snoen, och inga lunda, som man ser andra foregifwa swart. 
Manga mena, att man af fiellryggen skall kunna domma setatem 
nivis genom stratis supra strata, men ait detta ar fafanga, ty som- 
liga somrar forminskas ganska litet af snoen, ater under langt war- 
mare ar tages all den snoen bort, som komit pa wintren, ja kanske 
mehr. Jag sag pa floderne i fiellryggen, som gingo med litet watn 
pa klipporne i botn, der perpendiculaire braddar praesenterade nog 
klart strata nivis, i dett att snoen som ligger ofwanpa altid ar mehr 
solidus och ijslik, men under mehr lactei coloris. Har af kunne jag 
rachna pa den hogsta till 30 a 40 ahr. Men somliga strata woro 
breda till 1 a 2 aln hogd, andra knapt fingerbreda, ja somliga sa 
pa hwar andra, att man eij kunne determinera, om det woro ett alr 
flere strata. 
Waderleken ar har och salsam, i dett att om wackraste som¬ 
maren sndgas har, da i dalarne emallan komer ett lampligt 
regn. pa fiellryggen koma islag, da har i dalarne fuchtar en’ weder- 
qwickande watska. Har frys, att man knapt sig berga kan, da i 
