263 
altsa maste vij samma kiarr tilbakas; qvinfolket gik fra oss. iag kiopte 
af hene en liten reenost med pruut. Vi kommo til var bat igen och 
foro strom utfore, det gik fort och iag lag och tarkade mig i sool- 
skijnet. Dagen dernest gik var bat sonder i forssen, mina opstop- 
pade foglar, vara stavar foro sin vag, min book hade iag vid baltet. 
Lappen lyklig op til mig pa hellen. Lappen vada til lands, yxan 
var borte, han leetade sig en stang och lagade dar et hal pa, der 
bants kladerna vijd och dem drog han forst over, sedan holi iag 
naken i stangen och folgde efter, kom sa over och travade gienom 
tiukka skougen, hungrig och trott. iag kom till en annan lapp och 
fick fisk, kom sedan [till] en nybyggare, der steckte vij halftarra 
laxoringar pa glo, delicat, utan bro. 
d. 14 junij; kom sedan til min pastor i Luxela tilbaka, hade da 
varit.. . dagar borta. var glad over maat. folgde sa en bonde utfor 
an til Granon. d. 15 til Urna, foor sa til Pita stora landsvagen och 
hast millan giestgifvaregardarne. Pitaa var omoglig at komma opfore 
probstromen. iag foor til Lulo, kom dijt, helsa pa probsten Unseus. 
fick der en bat stoor som 4 a 5 karar drogo opfor stromen, dem 
iag betala maste, sa mycket de begarte; gik sedan en 3 a 4 mijl, 
samlade orter, stenar etc., lade mijna bylten efter mig, doch nu alia 
med mig har. iag kom til silfhyttan Quikjok; stenar hade jag tagit 
i berget en 7 mijl derifran. nu star der ait ode. en beskedelig prast- 
hustru var der, man hette Allstadius. Hon fagnade mig val. Der 
bekom iag en trogen tolk och foljslagare op at fiallen; min matsack 
var rentungor, farsteek, ost, bro. Vi kommo op til Walli-wari ait 
opfore, stenar och jord, hoga orter, napellus, sonchus etc. V. Catal. 
rubekij, curiosa saxifragia; sag deroppe berg pa berg, fulla med sno, 
inga tran, brant op och utfore. Alt fremmande orter, ingen vag, 
ingen skoog. Vi hade ock en Lapp med oss, som brenvijn kiopt 
hade hos pastorskan, hade ded i en reen blasa. Lappen vart stik- 
ken, efter iag stannade har och dar vid orter, iag fan. Vi ginge pa 
kanger, eliest kan man inte ga fram, giorde af oxlader, rofergade. 
Snon sijr eij slaat ut, utan skravlig, lijksom i vagar, med balkar af 
vadret sa tilverkat. fiall lapparne beskedeligt folk, deras kia.ll gratt 
valmar pa spialar, nar man star in uti, kan man titta ut genom kors- 
stenen. Der kommo en drift renar hem en 700 st. et slags bromsar 
fins mykket blan dem. de miolkade dem, mjolk opkokt smaka som 
e Sgrojolk, tjuk och mustig. Lappen toog vatn i mun och tvetta 
darmed skeden. reenharen skummade iag af mjolken, de sijla den 
eliest genom en harfilt. Iag kom til nesta lapp med foljeslagare. Da 
' a g i Pite grans sag altsamman lijka, vende iag mig at norslca sijdan. 
