50 V. Om tifteetøteiec 
pelt, fom gammelt og befien&t SRaab af tie fTcffe tette 
bjmebebptfere ? 
3 eg foarer 3a, jo jimptéré jo Oebre, og tiljtaaér, 
at bet er birfelig toge brugt meb «$etb> uben at man 
bar fienbt .ben egentlige ©runb> men forbi Stfareiv 
beb bar jlatfcejlet beto 3 ftp>te> og jeg igientagcr bet ber, 
forbi jeg intet anbet tiljlrceffeligt fieftber, og forbi bet, 
uagtet botø ^iiferlaMigpeb, énbntt langtfra i fte al- 
minbelig toges > ba bet maaffeé bar forekommet bé 
beitrgoenbe ©fonemer for fImpélt-> fom herfor beller 
baoe taget bercø iiljfug't til mere funftige iSrøWefr * 
fortil anbré, fom baoe fulgt biffe, fibén tøabe fyctU 
bet og forlabt jig* og berbeb forforat ’bette meefc rette 
SSJiibbeT* fraraaber altfaa aloorlig allé mine fiere 
ganbomcmb, at fptlbe %tb og *pcngé paa alle ©lag# 
fttnjUge ^reparationer og Snbfpltningér, og bertif 
flaae en falff Zitii'O > ba ftmpeX Siftbcetning ubrétter bet 
famme , om man befrugtet/ at bembi allerebe fi'nbes 
nogen 33 tanb, og ei tøa^ Seittjbeb jtrajt at anjTajfe 
anben ©cebeboebe. 
3 cg §ar fogt at uboiflé ©runbene, for beroeb 
at tilfrébøfiide ben felotofenbc ®eel og afoenbe bem 
fra at forttleilige ftg meb llbftnbelfe af anbre Svibler, 
fom efter ‘tingenes OXatur nof neppe bille blieemuelige, 
og raaber bem berimob befio noiagtigere, at benene 
ftg af bette ftmple og toge befienbte SKibbel, om bms 
^ilforlabeligbeb jeg fan gtoe mig ben 3 £re at forflffre 
bem: nemlig at anffaffe ftg branbfrie *£bcbe, om be 
iffe. 
