VIII. £m t>e Øfrtttan&ffc øæle. 169 
Client?« 21«. 
m — 
Atårpiak. 
Om benne tor jeg ncejten intet bcjtemme, fyvevten em 
ben er til, eller ten er et £>t)r, ber fterer til øa'b 
flcegtcn; t&i beretningerne beremt ere meget forfliccllige 
eg ganffe flricige. g-or mig bar man beffrepet et ©ee* 
bp, unber betlTJaenAtarpiak ot ret lige ©»attftben, 
faalebeS, at ben jMbei Jjmarog gam faa ganffe ligne 
©oavtfiben, at ben enbog ba»be be forte SSujrer paa 
©iberne,men ei ff'ulbe »cere fierre,enb at man funbe fcegge 
benpaa enJpaanb. ©en pleiebe at opbale<$mebengi{l?e< 
fnere eller feeS »eb ©tranbbrcbben i Tunnudliorbik- 
giorben ISf ). ®en for anbre er ben falbet Atårpek 
(maaffee rettere Atarpik o: ben rette ægte ©bart* 
fibe) og beffreoen, fom meget (tørre enb ben befienbte 
©partftbe I6,5 ). Jjjeri er ba iffe gct at ft'nbe rebe. 
fWen , ba Solonien ^uliancsbaab i be fenere $iber 
jn(l er anlagt »eb Tunnudliorbik-giorben, »ar bet 
»el mueligt at faae bragt ©agen til $>tøbeb. 
***) ©ft Faun. Gronl. p. 17. 
“ 6 ) 3£»ra«rfn. til Cia»3 J&ifc »°n ©t&»l- P- 159- 
