X. 
ANNALES MUSEI NATIONAL!^ HÜNGAPJCL 
1912. 
AFRIKAI AZURITEK ÉS CERUSSITEK. 
Dr. Toborffy Zoltán- tol. 
(VI. tábla és két szövegrajz.) 
Azurit. 
A délnyugat-afrikai német gyarmatok tschumeli bányáiból (Ambo- 
Land, Otavi) nemrégen igen szép azuritstufák kerültek forgalomba, a 
melyek szokatlanul tökéletes kristályaik és változatos kiképződésük folytán 
az ás vány gyűjtemények legszebb díszeit alkothatják. A Magyar Nemzeti 
Muzeum ásványtára is több válogatott szép példánynak jutott birtokába, 
a melyeket dr. Kbenner József osztályigazgató úr szives megbízásából 
kristálytani tekintetben megvizsgálni alkalmam volt. 
A szóbaníorgó ásványdarabok mindegyikén más-más alakú kris¬ 
tályok vannak kifejlődve, a melyek öt, egymástól elég élesen elkülönít¬ 
hető típust képviselnek. 
Valamennyi darabon az azurithoz ugyanazok a társásványok csat¬ 
lakoznak, nevezetesen malachit, helyenként igen szépen kristályodott 
cerussit, s végül egy aprókristályos, vagy porszerű, dudoros, avagy sejtes 
felületű anyag, a mely a sárga és zöld szín külömböző árnyalatait mu¬ 
tatja. A qualitativ chemiai próbák tanúsága szerint ez utóbbi kisebb- 
részt a malachit és cerussit kevereke, túlnyomólag azonban sok ólom¬ 
hoz és aránylag kevés rézhez kötött arzénsavat és foszforsavat tartalmaz, 
tehát főképen mimetesüből, pyromorfüból áll. 
Az a kérdés, hogy mily paragenetikus sorrendben történt meg az 
említett ásványok kiválása, a megvizsgált példányokon teljes biztos¬ 
sággal nem dönthető el. Annyi kétségtelen, hogy az azurit a legrégibb 
képződmény, mert rája telepedtek a cerussit kristályai, s hasonlóképen 
őt borítja a selymes párnátokban kifejlődött malachit is, nem ritkán 
tökéletes burkolási pszeudomorfózákat alakítva utána. 
Az ólomkarbonát és a malachit szemcsés elegye kétségtelenül egy¬ 
szerre képződött, de az a malachit, a mely a cerussitkristályok alzatát 
képezi, sőt néha finom szálak alakjában azok testébe is benyúlik, az 
ólomvegyület később történt kiválása mellett is tanúskodik. 
