AFRIKAI AZURITEK ÉS ÜERUSSITEK. 
525 
sajátságúak a h lapjai is, a minek következtében e két forma kitünően 
használható a számítások kiinduláspontjául. 
Az említett alapalakok kombináczióját legfeltűnőbben módosítják 
a klinodóma öv formái. Kifejlődésük mértékében ezek körülbelül egyen¬ 
értékűek, s fizikai sajátságokban is megegyezők; csak ritkán rostozat- 
lanok, simák, a legtöbbször erősen barázdásak, sőt tördeltek. Hajlásaik 
ép ezért nem ritkán csak jelentékeny hibákkal mérhetők. 
A c csak mint keskeny, tompító sáv szokott a kristályok fején fel¬ 
lépni, az a pedig ritkán észlelhető apró lapocskákkal szerepel. 
Az ortodóma öv aránylag szegényebb lapokban, mint az már az 
azuritnál szokásos, ámbár a lapok erős rostozottsága folytán olyan 
reflexek is lépnek fel, a melyeket valódi lapokéival lehetne összetévesz¬ 
teni. A külömböző incidenciával végzett mérések azonban kiküszöbölték 
ez utóbbiakat, s igy a fentemlített alakok biztosan megállapítottaknak 
tekintendők. 
Pozitív ortodóma csupán egy szerepelt a megmért anyagon, név- 
szerint a a (101). Feltűnő e formán, hogy az csak a legritkább esetek¬ 
ben bir egységes lapokkal, a mennyiben a kristályok felső végén tom¬ 
pító deltoidalakú lapja (1. az 1. ábrát) rendszerint két vicinális lapra 
törik meg, s a törésvonalban találkozó kétirányú ferde rostozást mutat. 
A két részlet liajlása egymáshoz átlag 472°-ot tesz ki. 
A negativ hemidómák közül az 0 (Í01) a leggyakoribb; rendesen 
csatlakozik hozzá a v (201) is, a melyet azonban a p (15.0.8) helyet¬ 
tesíthet. A kettőt együtt is észleltem. Valamivel ritkább volt a vj (302), 
s csupán egy kristályon találtam olyan két lapot, a melynek a fővég- 
lappal képzett 39°14'-es hajlásszöge a (II.0.13) szimbólumra vezetett. 
Az egyezés a számított 39°14 3 /Y-el ennek az egyébként is elég egyszerű 
indexű új alaknak a felvételét teljesen indokolttá teszi. 
A kristályokon szereplő hemipiramisok közül már említettem volt 
az uralkodó h (221)-et. Pozitív alak kívüle csak az s (Ili), s ez is csak 
elvetve, rendkívül apró, sokszor alig reflektáló lapocskák alakjában ész¬ 
lelhető. A negativ hemipiramisok sorában az R (241) tökéletes, jól tük¬ 
röző lapjaival állandó formája a kombinácziónak, míg a szintén fényes 
k (221) kisebb lapocskái ritkábban jelentkeznek. 
Feltűnő sajátsága e kristályoknak, hogy az alapszögértékek az el¬ 
fogadott ScHRAUF-féléktől jelentékeny mérvű eltérést mutatnak, a nélkül 
azonban, hogy ezt akár a lapok tökéletlenségei, akár pedig mérési hibák 
okoznák. Az mm szög állandó értéke például egész pontosan 81°6'-et 
tesz ki, a mi sokkal közelebb áll az arizonai azuriten Farrington által 
mert 81°8'-hez, mint akár Zippe 80°24'-es, akár Schrauf 80°41'-es 
megfelelő értéke. 
