AFRIKAI AZURITEK ÉS CERUSSITEK. 
527 
véglapok: c (001), t a (100) 
prizmák: m (110), w (120) 
klinodómák: l (023), f (011), p (021) 
ortohemidómák : a (101), 0 (201), (2.0.11),* (4.0.11),* ©(3.0.10), 
A (103), 6 (Tol), 7] (302), V ( 201 ), W (T3.0.6), (Ï9.0.8)* 
hemipiramisok : h (221), s (111), P (223), x (111), k (221), e (245), 
d (243), R (241). 
A véglapok közül tehát csupán az a és c van jelen, a 6-t e típuson 
egyáltalán nem észleltem. 
Az a rendszerint csak keskenyebb szalag alakjában tompítja a 
kristályok cO élét, sőt nem ritkán oly alárendelt, hogy csupán gyenge 
1. rajz. 
reflexe árulja el jelenlétét. Találkoznak mindemellett olyan kristályok 
is, a hol az a a Q rovására erősen kifejlődik, s domináló alakká lesz. 
A c ugyancsak állandó formája a kombinácziónak ; nagyobb mére¬ 
teket csak ritkán ér el, mert a ca él közelében még tükörsílna lapjai 
a 0 felőli részükön mái- fokozódó rostozást, sőt rováfckoltságot mutat¬ 
nak, hogy aztán osczilláló kombinálódással átmenjenek egy tőle kevéssé 
elhajló hemidómába, a mely e típusra igen jellemző és uralkodó forma. 
.Jólehet az épen említett ortodómának egységes, sima lapját főleg a 
•c-vel való ismételt váltakozása folytán alig észlelhetjük, igen állandó 
reflexe, a mely a fővéglapétól középértékben 10°50'-nyire jelenik meg, 
kétségtelenné teszi, hogy itt tényleges formával van dolgunk ; a számítás 
a (2.0.11) szimbólumra vezet, a melynek 10°47 1 A'-es hajlása a mérés 
eredményével A '-nyíre egyezik. 
Az ortodóma-öv legnagyobb lapja a Q (TOI) nem ritkán egészen 
sima ugyan, többnyire azonban gyengén és gyéren rostozott. 
Kisebb, de tökéletes lapokkal ebben az övben még a <j és O lép 
fel, a többi felsorolt hemidóma csak a zóna rostozott részleteiben, vál- 
