AFRIKAI AZURITEK ÉS CERUSSITEK. 
533 
E típuson 17 parciális formát lehetett megállapítani és pedig a 
következőket : 
véglapok; c (001), a (100) 
prizma: m (110) 
klinodómák : l( 023), p(021) 
ortohemidómák : <r(101), (2.0.11),* (3.0.14),* (£(3.0.10), D (104), 
A (103), <9(101) 
hemipiramisok : /i (221), s(lll), #(111),. (771)* és &(221). 
A kristályok domináló lapja, a c, tükörsima, vagy csak igen gyér 
és tinóm rostozást mutat a szimmetriasíkra merőleges irányban. A véko¬ 
nyabb táblák e lapra fektetve konvergens polarizált fényben igen gyorsan 
orientálhatok a b (OlO)-ra merőleges optikai tengelykép segélyével. 
A másik véglap, az a (100), csak igen keskeny szokott lenni, s 
reflexei sem kifogástalanok a lapok egyenetlensége folytán. 
Igen szép s nagyobb méretű lapokkal bír az l is, mig a p mel¬ 
lette csak keskeny szegélyként lép fel. 
Az ortohemidómák öve aránylag kevés laput tartalmaz. Feltűnő, 
hogy a a itt jelentősebb szerephez jut, mint a 8, a mely utóbbi sokszor 
hiányzik is. 
Eléggé állandó forma a (2.0.11) szimbolumú új hemidóma is, a 
melyet már fentebb egy másik típusnál is megemlítettem. Lapjai igen 
keskenyek ugyan, de rendszerint párosával, s eléggé határozott reflexekkel 
lépnek fel. Ugyanez áll a (3.0.11)-re is, a melyet az azuritról eddig 
szintén nem említ az irodalom. Egy kristályon mért két élszöge teljesen 
egyezik, s a számítottnál csak 3'-el kisebb. 
A A (103)-nak és D (T04)-nek megfelelő szögadatok szintén eléggé 
gyakoriak a negatív hemadómák reflexcsoportjában. Egymást helyette¬ 
sítve, vagy egymás mellett is jelentkeznek, de kizárólag csak mint rostok. 
Hasonló sajátságú a (S forma is. 
A piramisok közt csak a h és x az állandóak, míg az s és k csak 
esetleg észlelhető ; gyakran van ugyan az m és x, valamint az m és c 
közt olyan legömbölyödött részlete a kristálynak, a mely méréssel nem 
indentiflkálható, de a valószínűség szerint e két formára vezethető 
vissza. Ezért tüntettem fel az átlagkristályok kepén is e két hemi- 
piramist. 
Külön kell szólnom a (771) új alakról is, a mely az [110.001] öv 
eddig ismertetett legtompább negativ hemipiramisa. Keflexeit többször 
megfigyelhettem, de különösen egy igen élesen határolt kristályon alko¬ 
tott szép, jól tükröző, keskeny lapocskákat, a melyeknek mért hajtásai 
a megfelelő számított értéket nagyon megközelítik, a mint az a táblá¬ 
zatban is látható. 
