OXYTRYPIA ORBICULOSA ESP. 
623 
gyűjtők pedig főleg a hímeket fogdosták össze, nőstényre azonban csak 
elvétve tudtak szert tenni. Miután a később megjelenő nőstények elől 
ekként elfogták a hímeket, azok megtermékenyitetleniil rakták le petéi¬ 
ket s így természetesen már a következő évben mutatkozni kellett a 
gyérülésnek. 
Az Oxytrypia orbiculosa tenyésztési kísérleteinél azt tapasztaltam, 
hogy a petéből kikelt hernyóknak alig 10%-a marad meg, még akkor 
is, ha az állatnak lehetőleg kedvező feltételeket igyekezünk biztosítani. 
A szabadban még kedvezőtlenebb ez az arány, mert noha egy nőstény 
aránylag sok petét tojik s a mellett lehetőleg szélesebb körben elosztva, 
mégis kévés hernyó éri el teljes kifejlődését. Minthogy a nőstény nem 
mindig a táplálónövény közvetetlen közelébe rakja le petéit, hanem egy¬ 
szerűen csak a laza homokba vagy földbe, a kikelő fiatal hernyóknak 
egy része nem is találja meg a táplálónövényt; viszont már a szél is 
elviheti helyéről a homokot az alig egy fél czentiméter mélyre belé- 
helyezett petével együtt. Ily módon egyrészt a rovar létfeltétele meg van 
nehezítve, másrészt azonban a terjeszkedés és az ennek a fajnak különösen 
szükséges helyváltoztatás is biztosítva van. A hímek gyors repülése és a 
nagy távolságok, melyeket a nőstény keresése közben leírnak, mind e 
feltevés mellett szólnak. Ugyanazon a helyen t. i. csak abban az eset¬ 
ben maradhat meg hosszabb ideig a faj, ha igen sok a táplálónövény, 
mert már egy hernyó is elfogyaszt egy egész növényt, sőt esetleg töb¬ 
bet is. 
A pete leírását, de nagyjában csak a színét illetőleg, legelőször Lan- 
gerth József kísérelte meg, a ki, mint említettem, 1876-ban találta az 
első párt kopulában, s a nőstényt lepetéztetve megpróbálta a hernyó 
nevelését is. A Magyar Nemzeti Muzeum állattári osztályának könyvtárában 
lévő kézirati jegyzetei szerint: «a pete, a déli órákban lerakva, eleinte 
világossárga, azután barnássárgává, utóbb hamuszínűvé válik s áttelel, 
3—4 nappal a hernyó kikelése előtt világos hamuszínüvé lesz.» 
A színre vonatkozó eme leírás csak annyiban felel meg a valóság¬ 
nak, hogy a frissen letojt pete eleinte tényleg világos kénsárga, de már 
egy-két nap múlva rózsaszínűvé válik gyenge lilás tünettel s így telel 
át. Csak egy-két héttel a hernyók kikelése előtt fordul kékes hamu¬ 
szürkére, míg egy-két nappal a kikelés előtt világos hamuszínűvé válik. 
A pete alakjáról és szerkezetéről Aigner Lajos 1 írt nehány sort, 
1 Abafi Aigner Lajos, Az Oxytrypia orbiculosa története. (Rovartani Lapok, 
V. p. 139. (1898). Ugyanaz németül : 
L. V. Aigner Abafi, Xllustrirte Zeitschrift für Entomologie. III. p. 297—298^ 
(1898). 
