626 
SCHMIDT ANTAL 
nek leírásában fogom részletesebben ismertetni. A nyakpaizs szélén ol¬ 
dalvást hosszabb szőr áll ki ; az utolsó szelvényen levő serték szintén 
sokkal hosszabbak, mint a többiek. 
A vedléseket a hernyó rejtett életmódja miatt nem lehetett pon¬ 
tosan megfigyelnem. Közvetetlenül a vedlés után a hernyó feje egészen 
fehér és csak később barnul meg. Az alapszín is mindig sötét ebbe válik 
a vedlések folyamán s csak az egyes hatlemezeket összefűző kötőhártya 
marad világos, szennyesfehér színű. A kis hernyó háta már az első 
vedlés után barnásszínű vörhenyes tünettel és később csaknem ibolyás- 
szürke lesz. 
A hernyó tápláló növényét egész mostanáig senki sem ismerte s 
azért minden alap nélkül való AiGNER-nek az az állítása, hogy már 
Langerth és Anker is értették a hernyó- és bábkeresés módját, mert ennek 
első feltétele a táplálónövény ismerete. 
Abból, hogy a nősténynek lojócsöve van, endophag életmódra lehetett 
következtetni. Mindamellett nem volt könnyű feladat a táplálónövény 
megallapítása, annyival is inkább, mert a nőstény a petét, nem mint 
gondolnók, a növénybe, vagy reá rakja, hanem egyszerűen a laza ho¬ 
mokba vagy földbe. A helyszínén végzett megfigyelések így egészen za¬ 
varba ejtettek, mert sok esetben megtörtént, hogy a lerakott pete körül 
nem is találtam az igazi táplálónövényt. Ebből azonban nem lehet az 
illető növény hiányára következtetni, mert a növény rhizomája azért 
ott lehetett a földben. így eleinte én is több növényre ( Centaurea Biber- 
steini, Achillea, Potentilla stb.) gyanakodtam, sőt utóbb már azt kezd¬ 
tem hinni, hogy a hernyó talán polyphag. 
A régebbi entomologusok fás növényekre is gondoltak, úgy okos¬ 
kodván, hogy a nőstény tojócsöve segítségével talán azokba rakja pe¬ 
téit. így dr. Uhryk Nándor a Bibes aureum- ot vélte a táplálónövény¬ 
nek. Ebbéli feltevését látszólag megerősítette az a körülmény, hogy a 
hímeket több ízben Bibes- bokrok körül látták repdesni és eltűnni. Ez 
azonban helytelen következtetés volt, mert nem egyszer mi is megfigyel¬ 
hettük azt, hogy a hím nyugtalanul repdesett egyes bokrok körül, de ez 
mindig csak azért történt, mert a bokrok alatt levő nőstény illatát 
érezte. 
Talán nem érdektelen elmondanom azt, hogy egy 1909 őszén a 
szabadban kopulában talált nőstény petéiből 1910 április elején csak 
egyetlen egy hernyócska kelt ki, és hogy az első megfigyelést, a tápláló¬ 
növényt illetőleg ezzel kellett végrehajtanunk. Gondosan elhelyeztük tehát 
alul-felül zárt kis üveghengerbe és többféle növényt tettünk be hozzá ; 
többek között egy Iris pwmila levelet is levágtam és a földbe dugtam. 
Másnap Újhelyi József m. nemzeti múzeumi preparátorral, ki mind 
