m m fe 
fit jldg, niåftl v grå årndde til något behof, det •vit»är 
ickg allenafl hela Naturens fammanhang, fom måfie 
lika i detta , fom i alt annat - } utan det ur 
otk billigt til troende , at -Skaparen varit-fä-ftor i de 
minfla, Jom i de Jlörfia djurens tjlredning. 
Den vördnad vi are Jkyldigt åt f kapar cn*, da vi 
heirakte Hans verk , i alla tre Naturm Riken, den 
fårbinder ofs ock, at fpårja efter, huru många dcjfe 
verk åro , huru de fe ut, hvad de heta, huru de dro 
jkicfade, bvad de duga til, och få'vidare. Dåmåfte 
vi ju kpmm mer ochtHer undir vådlr, mtd ~de flora 
ändamål , fom Skaparen haft , då Han låtit dem få va- 
relje, och den kunfknfen kan aldrig äflåpet utan vårt 
flora gagn och båfla. - r 
Du år (ifilligt ar fåflå, det all, hvad Vi ej kantig 
dr odugeligit • ty vår okunnighet år ej orfaken til odu- 
geligheten ; men hon flflnger ofs altid från 'gagnet. Sd 
fant fom det år , al alt ar ej guld, Jom gumtnar , få. 
vifst är det ock,, at det, fem år,alrabå(l, har ofta det 
foinfla anfeende. 
Det år ej alt fant , fom fannblikt år: ej år det al¬ 
tid god t , fom feen fager t dr:. altid år ej det gagneligt, 
fom mycket rofas, och få tvärt om. Derfåre bortr- det 
en noga grafkning der til y at urfkiljä det ena från det 
andra: det år ock de Förnuftigas plikt j at efter rikti¬ 
ga grundtr, doma om alt , hvad fom kommer for vå¬ 
ra, få invärtes , fom utvårtes finnen ; ty annars Jor- 
fumme vi det vi båre , ock mifie det vi behofve, 
Verlden har Unge nog varit okunnig, öm Tnfe&ef- 
nas myckenhet, namn och nytta ; men fom de gamlai 
vårdslöshet deri. ej varit någon oföränderlig lag får de 
yngre 5 få hafva vittre Mån, i fenare tider , hugfat 
M 
