*2 $ M 0 
mer*\ men J hafven ickt fagt, hvad J (jelf redan 
uptåkt och hädanefter tanker upodla, i detta ädla åm 
net. Eder frånvaro , Min Herre ! fkulle tilfiådja mig, 
der of ver et fådant läford, jom närvarellenfer¬ 
bjuder. Imedlertid vitna Edra egna gerningar derom . 
åe fkolat ala, »ir /<*g och andra böra tiga. 
Min Herre! fedan J med heder förvaltat och nu 
thed flor t beröm af äggen det vigtiga ämbete ,fom Kongl. 
Vetenjkaps Academien, för tre Månader fedan , får. 
trodde Eder, /« aV/ggfr mig , a/ « ÅTo»g/. Academiens 
vägnar , fowwij t n i ådan lön 
och vederidnfa, fom borde (vara emot Eder förjkyllan. 
Men hvad dr, i Edert dygdiga finne , förre ve der\dn- 
fa , än då Kongl. Academiens förtroende , kärlek,vän- 
Jkapocb mera , yttrar fig med en (ådantackfågelfe, fom 
år kårter i orden , men vidlöftig i meningen ? ocb hvad 
kan vara tförre belöning i Edra ögon , ån då Kongl. A- 
cademien få förklararfigför Eder Egen, fom Min Her¬ 
re nu och framgent dr och blir Hennes åljkeliga Vån och 
värdiga Ledamot, 
Hafven då tack , Min Herre ! för den nitijka fy- 
relfen, fom J nu förvaltat, detta förf ut ne fjerndels 
året , til Kongl. Academiens gagn ocb nöje, Lefvenvdl 
och njuter, (jelf frukten der af, under en befåndig 
helfa och trefnad. 
fl 
